Brian Robertson | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | Brian David Robertson 12. feb. 1956[1][2][3] ![]() Clarkston[4] | ||
Beskjeftigelse | Rockegitarist, låtskriver ![]() | ||
Utdannet ved | Eastwood High School | ||
Nasjonalitet | Storbritannia | ||
Medlem av | Thin Lizzy Motörhead | ||
Brian Robertson (født 12. februar 1956 i Glasgow i Skottland[5]) er en skotsk gitarist som ble med i Thin Lizzy som 18-åring og spilte inn fem studioalbum med dem i perioden 1974-1977, samt konsertalbumene Live and Dangerous (1978) og Life (1983).[6]
Robertson fikk undervisning i klassisk musikk på cello[7] og piano før han gikk over til gitar og spilte i lokale band i Glasgow. Han var med i Dream Police, som senere skulle ende opp som Average White Band.[6]
En venn av Robertson jobbet som roadie for Thin Lizzy og tipset ham om at bandet så etter en erstatning for Gary Moore. Robertson dro som syttenåring til London, og fikk etter en audition jobben i Thin Lizzy ved siden av Scott Gorham. Han ble i bandet i nærmere fem år, og var med på den store suksessen med «The Boys Are Back in Town» og albumet Jailbreak (1976). Robertson dannet bandet Wild Horses etter at han forlot Thin Lizzy.[7]
Robertson var en kort periode med i Motörhead og spilte inn albumet Another Perfect Day (1983) med dem. Det er et album som skiller seg tydelig fra resten av katalogen deres, da Robertson bidrar på en helt annen måte enn sin forgjenger, Eddie Clarke. Robertson nektet å fremføre Motörheadklassikere på turneen som fulgte, og Motörhead på sin side fremførte ikke låter fra Another Perfect Day live igjen etter at Robertson forlot dem før 2004.[8]
Gjesteopptredener og kortvarige medlemskap i band inkluderer Making Magic av Pat Travers, The Chinese Method av Roy Sundholm og Dancing in the Rain av Frankie Miller.[6] Han har dessuten samarbeidet med Graham Parker,[9] Shane MacGowan fra The Pogues og Joe Strummer fra The Clash.[7]
I 2011 ga han ut sitt første soloalbum Diamonds and Dirt.