Lampang | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Land | ![]() | ||
Grunnlagt | 1892 | ||
Hovedstad | Lampang | ||
Postnummer | 52 | ||
Retningsnummer | 054 | ||
Areal | 12 533,96 km²[1] | ||
Befolkning | 753 013[2] (2014) | ||
Bef.tetthet | 60,08 innb./km² | ||
Språk | Northern Thai, Ban Khor Sign Language, Phrae Pwo, Mok ![]() | ||
Nettside | www | ||
![]() Lampang 18°41′44″N 99°43′32″Ø | |||
Lampang (ลำปาง) er en provins i det nordlige Thailand, og ligger i nedbørsområdet til elva Mae Nam Wang, som renner sammen med Mae Nam Ping like nedenfor provinsen, og munner ut i Siambukta ved Bangkok. Lampang grenser (fra nord, med klokken) til provinsene Chiang Rai, Phayao, Phrae, Sukhothai, Tak, Lamphun, og Chiang Mai.
Befolkningen ble i (2001) anslått til 801 000. Arealet er i alt 12 534 km². Provinshovedstaden heter også Lampang.
Lampang ligger rundt elvedalen til elven Mae Nam Wang, og har fjellrekker i nord-sør-retning både øst og vest for dalen. Det er ingen naturlige, større innsjøer, men demningen Kiu Lom danner et større reservoar 40 km nord for byen Lampang.
Nasjonalparkene Doi Luang, Chae Son og Doi Khuntan ligger i vestfjellene, mens Wiang Kosai ligger i den østlige fjellkjeden. Det er tropisk regnskog og fjellskog i provinsen. Det er også et nasjonalt senter for forskning, utvikling og vern av elefantoppdrett 30 km vest for provinshovedstaden.
Riksvei 1 fra Chang rai går sørover gjennom hele provinsen, og ender i Bangkok. Det er regional flyplass i Lampang, og både riksvei 11 og jernbanen mellom Bangkok og Chiang Mai går gjennom provinsen.
De viktigste næringsveiene er jord- og skogbruk og turisme. Rundt Lampang ligger to mye besøkte templer: Wat Phra That Lampang Luang, og Wat Phra Kaew Bon Tao.
Det er 13 distrikter (amphoe) i provinsen, og disse er:[3]