«Pigs (Three Different Ones)» | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|
Album | Animals | |||||
Artist, band | Pink Floyd | |||||
Utgitt | 23. januar 1977 | |||||
Innspilt | april – mai 1976 | |||||
Sjanger | Progressiv rock, hardrock | |||||
Lengde | 00:11:28 | |||||
Lengde | 11:28 | |||||
Språk | Engelsk | |||||
Plateselskap | Harvest Records | |||||
Komponist(er) | Roger Waters | |||||
Låtskriver(e) | Roger Waters | |||||
Produsent(er) | Pink Floyd | |||||
Sanger på Animals | ||||||
|
«Pigs (Three Different Ones)» er en låt av det britiske progressiv rock-bandet Pink Floyd, utgitt på albumet Animals i 1977. Låten ble skrevet av Roger Waters og handler om personer Waters regner som samfunnets maktelite, men som manipulerer folket slik at de kan tviholde på sin egen makt.
Roger Waters skrev et konseptalbum løst basert på George Orwells roman Kamerat Napoleon (eng: Animal Farm)[1] med tekster som var sterkt politiske og samfunnskritiske. Waters sammenligner mennesker med tre typer dyr: hunder («Dogs»), griser («Pigs (Three Different Ones)») og sauer («Sheep»).
Låtens tre vers presenterer tre forskjellige «griser». De to første «grisene» nevnes ikke ved navn, kun den tredje «grisen» navngis: Mary Whitehouse, som var en kristen og konservativ aktivist som anså seg som en «moralens vokter». Det spekuleres i hvem de to første «grisene» er, men James Callaghan, som var Storbritannias statsminister fra 1976 til 1979, nevnes ofte som «grisen» i det første verset. Margaret Thatcher, som var opposisjonsleder fra 1975 til 1979 og Storbritannias statsminister i perioden 1979–1990, blir hyppig nevnt som «grisen» i vers nummer to[2]. En utbredt misforståelse er at det tredje verset («Hey you Whitehouse...») handler om Gerald Ford, som var USAs president da låten ble skrevet.
Låten ble spilt inn i bandets eget platestudio, Britannia Row Studios, i april og mai 1976. På albumversjonen spiller David Gilmour bass og gitarsoloer, mens Roger Waters spiller rytmegitar. På en av gitarsoloene benytter Gilmour en talkbox for å lage «griselyder».
Låten ble fremført under samtlige konserter under In the Flesh-turneen i 1977. På konsertene spilte Snowy White bass mens Waters og Gilmour spilte henholdsvis rytmegitar og sologitar. Fremførelsene av låten kunne vare mellom 17 og 20 minutter, albumversjonen er 11 minutter og 28 sekunder lang. Det ble lagt til en ekstra gitarsolo etter det andre verset, talkbox-solen ble erstattet av en minimoog-solo av Richard Wright samt en lengre avslutning av låten.
Under In the Flesh-turneen ble det også lagt merke til at Roger Waters i løpet av hver fremføring av «Pigs (Three Different Ones)» ropte ut tall. De fleste gangene samsvarer Waters' tall med den kronologiske rekkefølgen for hver enkelt konsert – under den første konserten roper han «One!», under den andre «Two!», og så videre[3]. I noen av konsertene roper han i så tilfelle «feil» tall, av uvisse årsaker. En forklaring på hvorfor Waters ropte ut tall, var for å kunne identifisere eventuelle bootleginnspillinger av konsertene.
Da bandet var omtrent 30 minutter ut i turneens siste konsert 6. juli 1977 i Olympiastadion i Montreal i Canada, tente noen bråkmakere nær scenen på noe fyrverkeri mens Waters fremførte «Pigs on the Wing, Part 2». Waters ble mektig irritert, stoppet å spille og irettesatte bråkmakerne[4]. Litt over 20 minutter senere, under fremføringen av «Pigs (Three Different Ones)», var en av bråkmakerne tilsynelatende på vei opp mot scenen. Waters lokket ham til seg og spyttet på ham[5]. Waters var forferdet over sin egen oppførsel og brukte hendelsene som grunnlag for et nytt konseptalbum, The Wall[6].
Roger Waters har fremført «Pigs (Three Different Ones)» som fast innslag under flere av sine solo-turneer. Under konserter i 2016 samt under Us + Them-turneen i 2017 og 2018 ble det vist bilder av Donald Trump ledsaget av anti-Trump-slagord som for eksempel «Trump Is a Pig» under fremføring av låten.