Riziero Ortolani | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | Riziero Ortolani 25. mars 1926[1][2][3][4] ![]() Pesaro[5] | ||
Død | 23. jan. 2014[1][2][4][6]![]() Roma[7] | ||
Beskjeftigelse | Komponist, pianist, filmmusikkomponist, jazzmusiker ![]() | ||
Utdannet ved | Conservatorio Statale di Musica "Gioachino Rossini" | ||
Ektefelle | Katyna Ranieri (1964–2014) | ||
Nasjonalitet | Italia (1946–2014) Kongedømmet Italia (1926–1946) | ||
Utmerkelser | Golden Globe Award for Best Original Song (1965) (for: Forget Domani) Grammy Award for Best Instrumental Composition (1963) (for: More) David di Donatello for Best Original Song (1987) (for: Regalo di Natale) David di Donatello for Best Original Song (1988) (for: Ultimo minuto) | ||
Riziero «Riz» Ortolani (født 25. mars 1926 i Pesaro, Italia, død 23. januar 2014 i Roma[8]) var en italiensk komponist av filmmusikk.
På begynnelsen av 1950-tallet var Ortolani grunnlegger og medlem av et jazzband i Italia. I 1962 komponerte han sitt første stykke for film for pseudo-dokumentaren Mondo Cane, hvis hovedtittel-sang Ti guardero nel cuore (eng. More) ervervet ham en Grammy, og også ble nominert til en Oscar for beste sang.
Suksessen han hadde med Mondo Cane førte til at han snart fikk komponere musikken til flere filmer, blant annet The Yellow Rolls-Royce (1964).
I tillegg til musikken til Mondo Cane er nok filmmusikken til horrorfilmen og exploitation-grøsseren Cannibal Holocaust (1980) hans mest kjente.
Til nå har Ortolani komponert hele eller deler av musikken til over 200 filmer.
I de senere år[når?] har Ortolanis musikk blitt brukt blant annet i videospillet Grand Theft Auto: London, 1969 og filmene Kill Bill: Volume 1 og Kill Bill: Volume 2.