Es denomina cisalla a una eina manual de tall que s'utilitza per a tallar paper, plàstic i làmines metàl·liques de poc gruix. És per tant una eina molt usada en les impremtes i tallers mecànics de xapisteria. Quan el gruix de la xapa a tallar és molt gruixut s'utilitzen cisalles molt potents que són activades per un motor elèctric.[1]
La cisalla té el mateix principi de funcionament que una tisora normal, només que és més potent i segura en el tall que les tisores. S'usa sobretot en impremtes, per a tallar làmines de paper, i en tallers mecànics per a tallar xapes metàl·liques que no siguin gaire gruixudes o dures.
Existeixen diversos tipus diferents de cisalla, entre les quals es poden destacar els següents:
La cisalla o guillotina per a tallar el paper, és un equipament molt utilitzat en moltíssims àmbits des de la llar, l'oficina, fins a la petita i gran impremta, sense aquesta eina primordial no és podria tenie el diari al matí, ni bitllets per a comprar, puix que el tall de tot aquest paper es fa amb fulles afilades muntades en aquestes talladores. En Anglès paper trimmers, paper guillotine.
La cisalla manual és la que s'usa per a refilar el paper en petites quantitats per la primera vegada, aquesta pot ser rotativa o de palanca. La guillotina és l'eina de tall utilitzada en impremtes per a tallar grans quantitats de fulles per la primera vegada, amb una premsa inclosa annexa a la fulla, aquesta premsa pot ser de volant tipus caragol filetat quadrat o del tipus ràpida amb palanca.
La cisalla de palanca, aconsegueix adquirir una més gran força a mesura que cau la seva fulla superior i per tant té més capacitat de tall en fulles que la rotativa, que pel seu moviment circular crea una força constant de costat a costat. La cisalla rotativa té l'avantatge de ser més segura si es troba a l'abast del públic en taulells, escoles, etc., Encara que amb els nous sistemes de seguretat per als models de palanca, avui són prou igualades en aquest aspecte. La precisió dels dos sistemes serà correcta, sempre que les fulles siguin degudament agusades. Tots dos tallen per la fricció entre la fulla superior i la fulla inferior, que en tenir diferents dureses, "s'autoregulen" amb el pas del temps mantenint les vores esmolades. Aquest procés s'anomena "autoafilatge". Segons la qualitat dels acers emprats, aquest procés durarà un cert temps; requereix una esmolada o canvi de fulles segons l'ús de l'equipament.