Arija magga (pálí, árja márga v sanskrtu) je buddhistický termín pro čtyři Nadsvětské stezky směřující k nirváně.
Realizace nirvány probíhá téměř vždy ve čtyřech stupních:
Lidé jsou podle Buddhova učení spoutáni deseti pouty. Jsou to jmenovitě 1. víra v existenci „já“, 2. skeptická pochybovačnost, 3. lpění na pravidlech a rituálech, 4. smyslná žádostivost, 5. zlá vůle, 6. touha po jemnohmotné existenci, 7. touha po nehmotné existenci, 8. domýšlivost, 9. nepokoj a 10. nevědomost. Praktikováním buddhismu, především meditací, lze dosáhnout dočasně nibbány. Dosažení každého z výše zmíněných stupňů se nazývá realizací stezky (magga), což jinými slovy znamená, že jedinec nirvánu alespoň jedenkrát zažil a některá z pout zničil nebo alespoň oslabil. Pokud je daný člověk schopen dosahovat nirvány na daném stupni opakovaně, nazývá se to realizací plodu (phalla). V textech se tak můžeme často setkat s termínem realizování magga-phalla, tedy realizací stezky i jejího plodu.
Jedinci, kteří těchto stupňů dosáhnou, se nazývají „Ušlechtilí“ (arija puggala). Stezky se jmenují nadsvětské (lokuttara) proto, že vedou k odpoutání od světa pomíjivých a neuspokojivých jevů.
Nadsvětské stezky jsou přísně vzato okamžiky vědomí, mající jako objekt nirvánu. Vznikají vždy vhledem do Čtyř vznešených pravd, do pomíjivosti, neuspokojivosti a neosobnosti existence. Jejich dosažením je povaha jedince změněna jednou provždy.
Každý člověk může už v tomto přítomném životě, při odpovídajícím úsilí, dosáhnout kteréhokoli z výše zmíněných čtyř stupňů, pokud mu nebrání závažnější minulá negativní karma.
Ten, jenž vstoupil do proudu (vedoucího k nirváně) se může znovu zrodit nejvýše sedmkrát. Nejpozději tehdy dosáhne nirvány. Nemůže se také zrodit v tzv. nižších světech (pekelné světy, stav hladových duchů a v zvířecí podobě).
Mahájánový buddhismus, kde dosažení nirvány ustupuje do pozadí ve prospěch ideálu bódhisattvy, popírá tuto nezvratnost směřování k osvícení. Některé texty dokonce uvádějí, že i arahat se ještě může rozhodnout pro nastoupení cesty bódhisattvy.
Dosažením tohoto stupně jsou zničena první tři pouta vázající bytosti k samsáře, tj. 1.víra v existenci „já“, 2. skeptická pochybovačnost a 3. lpění na pravidlech a rituálech.
Sakadágámí, pokud nedosáhne vyšších stupňů vhledu, se zrodí v lidské podobě už jen jednou. Touto stezkou se jedinec téměř osvobodí od pout smyslové žádostivosti a zlé vůle.
Anágámí plně zničil pouta smyslové vášně a zlé vůle. Pokud se nestane arahatem v tomto životě, zrodí se ve světě „čistého prodlévání“ (suddhávása), kde dosáhne nibbány.
Arahat (někdy též Arhat, Arahant) se zbavil i pěti vyšších pout, tj. žádostivosti po jemnohmotné a nehmotné existenci, domýšlivosti, nepokoje a nevědomosti. Je zcela očištěn od všech poskvrn a dosáhl konečného osvobození.
Pojmy jsou uváděny v pálí, není-li uvedeno jinak.