Arkadij Gajdar | |
---|---|
![]() | |
Narození | 9.jul. / 22. ledna 1904greg. Lgov |
Úmrtí | 26. října 1941 (ve věku 37 let) Lipljave |
Místo pohřbení | Kaniv |
Pseudonym | Аркадий Гайдар |
Povolání | spisovatel, autor dětské literatury, autor sci-fi, scenárista, novinář a válečný zpravodaj |
Významná díla | Timur and His Squad |
Ocenění | Řád čestného odznaku Řád Vlastenecké války 1. třídy |
Politická příslušnost | Komunistická strana Sovětského svazu |
Manžel(ka) | Lea Lazarevna Solomjanskaja (1925–1931) |
Děti | Timur Gajdar |
Příbuzní | Jegor Timurovič Gajdar (vnuk) |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Arkadij Petrovič Golikov (Аркáдий Петрóвич Гóликов, 22. ledna 1904 Lgov – 26. října 1941 u vesnice Lipljave, Ukrajina), známý především pod pseudonymem Arkadij Gajdar (Аркáдий Гайдáр), byl sovětský spisovatel populárních knížek pro děti.
Narodil se v učitelské rodině, jeho matka byla šlechtického původu. Mládí strávil ve městě Arzamas. V roce 1917 se zapojil do revolučního hnutí, rozdával letáky a účastnil se hlídek v ulicích, během jedné z těchto akcí byl napaden a vážně pobodán. V roce 1918 Golikov požádal o členství v komunistické straně a začal pracovat jako korespondent pro místní noviny Molot jako korespondent, současně se stal členem bolševické strany a o několik měsíců později se přihlásil do Rudé armády, a protože lhal o svém věku (bylo mu teprve 14 let), byl přijat. Již v lednu 1919 byl poslán na ukrajinskou, a později polskou frontu jako pobočník velitele speciální jednotky. Po necelém roce vojenské služby byl zraněn granátem, na jaře 1920 se však vrátil do služby na kavkazskou frontu, kde velel rotě jezdců 37. kubáňské divize, zde se účastnil operací proti jednotkám generálů Gejmana a Žitikova. V roce 1921 se Gajdar podílel na potlačení antikomunistického rolnického povstání v Tambovské oblasti. V nezletilém věku 17 let byl jmenován velitelem 58. odděleného pluku na jihozápadní Sibiři, v oblasti dnešního Chakaska, kde Rudá armáda bojovala s jednotkami bělogvardějského generála Solovjeva. Zde se měl dopustit několika z dnešního pohledu válečných zločinů; přinejmenším některých se dopustil v důsledku posttraumatické psychózy. V této době se také několikrát pokusil o sebevraždu. Z armády byl propuštěn v roce 1924, kdy se u něj vedle psychických problémů začaly projevovat i následky zranění z bojů. Poté se věnoval psaní knížek pro děti, v nichž mj. propagoval sovětský systém idealizovaným popisem kamarádského prostředí Rudé armády, obvykle viděného z pohledu dětských hrdinů.
Druhé světové války se zúčastnil nejprve jako válečný korespondent, později jako kulometčík partyzánského oddílu na Ukrajině. Zde padl v boji u vesnice Lipljave. Je pohřben ve městě Kaněv.
Původ pseudonymu Gajdar je nejasný, on sám se o něm nikdy nevyjádřil, nicméně existuje několik hypotéz. Podle jedné jméno pochází z chakaštiny, jazyka oblasti, kde mj. bojoval za ruské občanské války na straně bolševiků. Zde byl pověřen hledáním skrývajícího se nepřátelského velitele. Přitom neznal jiné chakaské slovo než chajdar, jež znamená kam, kterým se stále vyptával místních obyvatel na cestu, až se tím stal známým a ti začali toto slovo vyslovovat spolu s jeho jménem Chajdar-Golikov. Jiná na chakaštině založená teze říká, že se ho jako malého chlapce často ptala přítelkyně jeho matky chakaské národnosti, jež neuměla dobře rusky, "Archaška, chajdar?" - "Archaško, kam?", což se mu natolik zalíbilo, že to později přijal jako pseudonym. V ruštině a ukrajinštině často splývají naše hlásky G, H a CH, a to pak vedlo k přeměně z chajdar na Gajdar. Nicméně jeho syn Timur se jednou měl vyjádřit, že o době pobytu otce v Chakasku sice moc neví, ale na chakaskou verzi vzniku jména nevěří. Další hypotéza mluví o vytvoření jména autorem v jeho školních letech jako akronym z Golikov, Arkadij a d'Arzamas podle místa, kde vyrůstal a po vzoru Dumasova hrdiny d'Artagnana. Podle další verze je pseudonym odvozen z ukrajinského slova gajdar (ovčák) na základě přátelských vztahů, které Gajdar v dětství pěstoval s místními pastevci ovcí.