Coryphantha je jeden z nejrozšířenějších rostlinných rodů z čeledi kaktusovitých (Cactaceae). Botanické jméno rodu pochází z řečtiny a je složeninou slov koryphe (κορυφή), což znamená „hlava“ a anthos (ανθσς) jako „květ“. Právě to charakterizuje umístění květů na rostlinách.
Rostliny tohoto rodu jsou převážně kulovité nebo až protáhlé silně bradavičnaté kaktusy, kvetoucí vesměs z vrcholu temene a mnohdy často odnožující. Květu schopné exempláře mají na horní straně velkých bradavic od areoly až k tělu táhnoucí se průběžnou výraznou rýhu, trny jsou vesměs tuhé často prohnuté. Typické pro rostliny tohoto druhu je to, že jejich vzhled se nepřetržitě mění od semenáče až po vzrostlou rostlinu. Vyskytují se také rostliny téhož druhu se středovými ale i bez středového trnu.
Zástupci tohoto rodu patří mezi nejrozšířenější kaktusy Severní Ameriky – od Britské Kolumbie a jižní Kanady přes USA až po jižní Mexiko. Převážná část tohoto rodu je nejvíce koncentrována na lokalitu středního a severního Mexika a jihozápad a jih USA. Tvarové a globálně vzhledové bohatství kaktusů Mexika nemá jinde v obou Amerikách obdobu a mexické polopouště jsou pro růst a vývoj nejvhodnější. Rok má vždy období sucha střídající se s obdobím dešťů. Množství srážek je v úhrnu vyšší než na typické poušti a pohybuje se mezi 50 až do 350mm srážek ročně. Drobné křovinné porosty a trsovité druhy broméliovitých nebo agávovitých rostlin poskytují kaktusům i ostatním sukulentům úkryt před zničující intenzitou slunečního záření. Zimní měsíce s nejkratšími dny v roce zase poskytují kulturně pěstovaným rostlinám u nás náhradu za období sucha. Coryphantha roste jak na suchých vyprahlých slunných skalnatých místech, na pouštích středozápadu i na řídce zalesněných úpatích hor a v pouštních porostech tak i v travnatých pastvinách, v křovinových pásmech s hustým travním porostem nebo opadavých lesích, kde je podstatně vlhčeji.
Zemina velmi propustná, dostatečně minerální, málo humózní a u některých druhů i mírně zásaditá. Prospívá jim velmi slunečné a vzdušné stanoviště s mírnou a nepravidelnou zálivkou ve večerních nebo časných ranních hodinách. Chladné, světlé a naprosto suché přezimování při 5 až 6 st. C. Některé druhy při absolutně suchém přezimování snesou teploty i hluboko pod –10 st. C. V tomto případě je nutno se zálivkou skončit v pozdním létě, tak aby se rostliny dostatečně „zatáhly“.
Rod Coryphanta popsal Dr. Georg Engelmann roku 1856 jako podrod k rodu Mammillaria a Charles Lemaire ho povýšil roku 1868 na samostatný rod a dále byl jím poprvé popsán typový druh Coryphantha sulcata. Následně monografii rodu novodobě roku 2001 přerozdělily F. Dicht a Adrian D. Lüthy do dvou podrodů s několika sekcemi:
Podrod Neocoryphantha Backebg.
Sekce Lepidocoryphantha
Sekce Robustispina
Sekce Neocoryphantha
Sekce Ottonis
Podrod Coryphantha
Sekce Coryphantha
Sekce Gracilicoryphantha
Přes masivní rozšíření tohoto rodu v severoamerických oblastech, nejsou všechny druhy rodu dostatečně prozkoumány, řádně popsány, zaregistrovány a patřičně zařazeny a je zde třeba dalšího studia.
Na počátku se badatelům nedařilo stanovit jasné vymezení rodu a tento začlenit mezi ostatní. Někteří zastávali názor, aby byl definován široce a patřili sem i zástupci rodu Escobaria. ICSG sem nicméně rod Escobaria nezačlenila, avšak původní rody Cumarinia a Lepidocoryphanta ano. V současnosti rod obsahuje asi 58 druhů.