Cval je spolu s krokem a klusem jedním ze základních, přirozených chodů koně. Má tři fáze.[1]
Skládá se z řady skoků. Je to třídobý chod. Je to nejrychlejší chod hned po trysku a nejnamáhavější chod koně, který koně využívají k útěku před nebezpečím. Rozlišuje se:
Cval je nejrychlejší ze základních chodů koně – přibližně 30 km/h na jízdárně, 40 km/h v terénu, při dostizích i 50–60 km/h. Při takto rychlém cvalu může zadní noha dopadat na zem dříve než přední, pak se cval označuje jako rozložený cval. K rozloženému cvalu může dojít při vysoké rychlosti, únavě či pomalém cvalu. Druhem cvalového skoku je i skok přes překážku (přes překážky je ale možné skákat i v klusu).
Při práci na jízdárně a hlavně při drezurních soutěžích se rozlišuje:
Kontracval je požadovaný cval na opačnou stranu, než je pro koně přirozené (např. cval vlevo na oblouku doprava), předvádí se v drezurních soutěžích.
Křižování znamená, že kůň cválá předními končetinami na jinou stranu než zadními – například levá zadní – pravá zadní + pravá přední – levá přední, přičemž správně by mělo být levá zadní – pravá zadní + levá přední – pravá přední. Tento cval je pro jezdce nepohodlný, negativně ovlivňuje stabilitu koně a má nežádoucí vliv na další rozvoj koně. Odbornou a trpělivou prací na lonži lze odstranit. Vyskytuje se hlavně u mladých nebo nepřiježděných koní.