Frantz | |
---|---|
Základní informace | |
Původní název | Frantz |
Země původu | ![]() ![]() |
Jazyky | francouzština a němčina |
Délka | 113 min |
Žánry | filmové drama romantický film |
Scénář | François Ozon |
Režie | François Ozon |
Obsazení a filmový štáb | |
Hlavní role | Pierre Niney Paula Beer Ernst Stötzner Marie Gruber Johann von Bülow … více na Wikidatech |
Produkce | Éric Altmayer Nicolas Altmeyer Stefan Arndt Uwe Schott |
Hudba | Philippe Rombi |
Kamera | Pascal Marti |
Kostýmy | Pascaline Chavanneová |
Střih | Laure Gardette |
Zvuk | Martin Boissau Benoît Gargonne Jean-Paul Hurier |
Výroba a distribuce | |
Premiéra | 12. července 2016 29. září 2016 (Německo) 18. května 2017 (Maďarsko) |
Produkční společnost | Mandarin et Compagnie - Mandarin Télévision |
Distribuce | Vertigo Média Xfinity Streampix |
Tržby | 7,5 mil. $[1] |
Frantz na ČSFD, Kinoboxu, FDb, IMDb Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Frantz je německo-francouzský hraný film z roku 2016, který napsal a režíroval François Ozon. Jedná se o adaptaci divadelní hry L'homme que j'ai tué Maurice Rostanda. Snímek měl světovou premiéru na filmovém festivalu v Benátkách dne 3. září 2016.[2]
V německém Quedlinburgu roku 1919 mladá Anna truchlí nad smrtí svého snoubence Frantze Hoffmeistera, který padl v první světové válce. Jde položit květiny na jeho hrob, kde zjistí, že květiny donesl i Adrien, mladý Francouz. Adrien jde do domu Frantzových rodičů, doktora Hanse a Magdy Hoffmeisterových, a snaží se s Hansem promluvit, ale když se Hans dozví, že Adrien je Francouz, odmítne s ním mluvit.
Anna mezitím odmítá návrhy staršího nápadníka Kreutze, nemůže zapomenout na Frantze. Anna pozve Adriena do domu Hoffmeisterů, kterým řekne, že Adrien nosí květiny na Frantzův hrob. Adrien jim vypráví, že on a Frantz se před válkou poznali jako studenti v Paříži. Vypráví o jejich posledním společném dni, kdy navštívili Louvre. Anna vezme Adriena na místa, kam spolu s Frantzem chodili.
Adrien už nedokáže dál lhát a přiznává Anně, že Frantze před válkou neznal. Ve skutečnosti se setkali jako nepřátelští vojáci na bitevním poli, tváří v tvář v zákopech, kde Adrien zabil Frantze. Frantz byl pacifista a jeho zbraň nebyla nabitá. Adrien u něj našel poslední Frantzův dopis Anně a zasažen pocitem viny se rozhodl odjet do Německa požádat o odpuštění. Adrien se vrací do Paříže a Anna upadá opět do zoufalství. Neodpovídá na Adrienovy dopisy. Když se Anna později rozhodne znovu kontaktovat Adriena, její dopis se vrátí jako nedoručitelný.
Magda Hoffmeisterová ji povzbudí, aby za ním jela do Paříže. Anna nakonec najde Adriena u jeho matky a odpustí mu. Také ale zjistí, že se Adrien chystá vstoupit do dohodnutého manželství s kamarádkou z dětství Fanny. Anna si uvědomí, že románek, který si představovala, že se mezi ní a Adrienem rozvine, byl jen v její hlavě. Jediné, co od ní chtěl, bylo odpuštění. Na nádraží políbí Adriena na rozloučenou a odejde. Pokračuje v psaní Hoffmeisterovým, jako by teď byli s Adrienem spolu. Ve skutečnosti si žije svůj vlastní život v Paříži, po Frantzově smrti konečně začala znovu žít, jak to Frantz psal ve svém posledním dopise.
Paula Beer | Anna |
Pierre Niney | Adrien Rivoire |
Ernst Stötzner | doktor Hans Hoffmeister |
Marie Gruber | Magda Hoffmeister |
Cyrielle Clair | matka Adriena |
Johann von Bülow | Kreutz |
Alice de Lencquesaing | Fanny |
Anton von Lucke | Frantz |
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Frantz (film) na francouzské Wikipedii.