Jack Lang | |
---|---|
![]() | |
Stranická příslušnost | |
Členství | Socialistická strana Sjednocená socialistická strana |
Narození | 2. září 1939 (84 let) Mirecourt |
Choť | Monique Buczynski (od 1961) |
Děti | Valérie Langová |
Alma mater | Pařížský institut politických věd (do 1961) Palais de l'Université de Nancy |
Profese | politik, učitel, právník a ministr |
Ocenění | Řád proti šílené vážnosti (1992) rytíř Řádu čestné legie (1994) velkodůstojník Řádu peruánského slunce (2007) důstojník Řádu čestné legie (2015) |
Webová stránka | jack-lang |
Commons | Jack Lang (French politician) |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Jack Mathieu Émile Lang (* 2. září 1939 Mirecourt) je francouzský politik, člen Socialistické strany.
Jeho otec Roger Lang pocházel ze zámožné asimilované židovské rodiny, matka Marie-Luce Bouchetová je katolička. Získal doktorát na Institut d'études politiques de Paris a vyučoval veřejné právo na Univerzitě v Nancy, kde také vedl školní divadlo a stál u zrodu mezinárodního divadelního festivalu v Nancy. Od roku 1972 byl ředitelem Théâtre national de Chaillot.
V roce 1977 byl za socialisty zvolen poslancem Národního shromáždění a v roce 1981 ho premiér Pierre Mauroy jmenoval ministrem kultury. Lang tuto funkci zastával v letech 1981–1986 a 1988–1992. Během jeho působení se rozpočet ministerstva více než zdvojnásobil;[1] zasadil se o přijetí Langova zákona, který stanovil maximální marži při prodeji knih na pět procent, zavedl svátek Fête de la Musique a projekce klasických filmů v Palais de Tokyo, vytvořil Národní choreografické centrum a Národní centrum cirkusových umění, podporoval velkolepé stavby jako La Grande Arche, Pyramida v Louvru nebo Zénith de Paris.[2]
V letech 1983 až 1989 zasedal v Pařížské radě a v letech 1989 až 2000 starostou města Blois. V období 1992–1993 a 2000–2002 zastával funkci ministra školství, v letech 1994 až 1997 byl poslancem Evropského parlamentu. Byl rovněž zakladatelem Unie evropských divadel, v roce 1997 předsedal porotě Berlínského mezinárodního filmového festivalu, byl zvláštním vyslancem prezidenta Nicolase Sarkozyho na Kubě a v Severní Koreji, působil jako poradce Organizace spojených národů pro boj s pirátstvím,[3] od roku 2013 stojí v čele správní rady Institut du monde arabe.