Prof. Dipl. Ing. Dr. h. c Josef Melan[1] | |
---|---|
![]() | |
Narození | 18. listopadu 1853![]() |
Úmrtí | 6. února 1941 (ve věku 87 let)![]() |
Národnost | rakouská |
Alma mater | Technická univerzita Vídeň |
Pracoviště | vysoké školy ve Vídni, Brně a Praze |
Známý díky | Melan – Patent |
Významná díla | Dračí most |
Ocenění | čestný doktor Technické univerzity Vídeň (1926) |
Děti | Ernst Melan |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Josef Melan (18. listopadu 1853, Vídeň – 6. února 1941, Praha) byl rakouský inženýr, který je považován za jednoho z nejvýznamnějších průkopníků železobetonových mostů na konci 19. století. Je autorem způsobu výstavby železobetonových mostů známého pod názvem „Patent – Melan“. Působil i jako vysokoškolský profesor ve Vídni, Brně a Praze.[2][3]
Melan podle svého patentu z roku 1892 používal místo betonářské výztuže tuhé příhradové ocelové nosníky. Původně byl patent určen pro návrh stropních konstrukcí. Díky „Erste Österreichische Gewölbeausschuß“ provedl několik experimentů v tehdejším areálu stavebního podniku Pittel + Brausewetter v Bratislavě a zejména v Brně, kde zpracoval teoretickou základnu svého systému.
Melan se stal známým v roce 1898, kdy postavil 42,4 m dlouhý obloukový most s velmi nízkým vzepětím v rakouském městě Steyr. Svého času to byl největší železobetonový most na světě. Melan je dále autorem Dračího mostu v slovinské Ljubljaně, a mostů v České republice (Most Dr. Edvarda Beneše v Ústí nad Labem,[4] Silniční most U Jánů v Jihlavě), Švýcarsku, Itálii, Německu, Španělsku, v USA i Japonsku.[5][6][7]
V roce 1958 byla po něm ve Vídni, ve čtvrti Donaustadt (22. okrsek), pojmenována ulice „Melangasse“.
V tomto článku byly použity překlady textů z článků Josef Melan na anglické Wikipedii a Josef Melan na německé Wikipedii.