Kanasta je karetní hra typu rummy pro 2 až 6 hráčů. Hraje se s několika (obvykle dvěma) balíčky francouzských hracích karet, v každém balíčku jsou karty o hodnotách 2–10, J, Q, K, A ve čtyřech barvách (srdce, kára, piky, kříže) a dva žolíky. Hráči (nebo dvojice hráčů hrající společně) se snaží získat co nejvíce kanast – skupin sedmi karet stejné hodnoty, z nichž až tři mohou být nahrazeny divokými kartami, kterými jsou v kanastě žolíky a dvojky. Každý hráč ve svém tahu táhne jednu kartu z balíčku, vykládá a odloží jednu kartu na odkládací hromádku. Hra končí, když se některý hráč zbaví všech svých karet. Po skončení hry se sečte celkové skóre hráčů, závislé na počtu získaných kanast a na bodovém ohodnocení vyložených karet.
Jedna hra se skládá z několika rozdání a končí tehdy, když některý hráč nebo dvojice získá stanovený počet bodů. Celkovým vítězem se stane hráč nebo dvojice, který získá nejvyšší počet bodů. Původní verze byla určena pro 4 hráče, existují však verze pro 2 až 6 hráčů, které se liší jen nepatrně. Hraje-li 4 nebo 6 hráčů, hrají proti sobě 2 nebo 3 dvojice spoluhráčů, kteří sedí naproti sobě a jejich vyložení a skóre se počítá dohromady, třebaže každý z nich má vlastní ruku karet, kterou spoluhráč nevidí, a navzájem se nedomlouvají. Hraje-li jiný počet hráčů, hraje každý sám.
Existuje mnoho variant kanasty, vzniklých zejména v Severní Americe. Některé z nich se od původních pravidel značně liší.
Název hry je odvozen ze španělského slova canasta – koš.
Kanastu vymysleli v roce 1939 architekt Alberto Serrato a prokurátor Segundo Santos v uruguayském Montevideu.[1] Santos jí později dal název canasta (koš) podle koše, do něhož si ukládali karty. Hra se časem rozšířila do celé Uruguaye, turisté ji zanesli do Argentiny a později do Chile, Peru a Brazílie. Po druhé světové válce se rozšířila i do USA, později díky americkým vojákům sídlícím v Japonsku a Německu i do Asie a Evropy. Vrcholu popularity dosáhla kanasta v 50. letech 20. století.
I přes snahu o standardizaci pravidel vznikl ve druhé polovině 20. století velký počet variant (zejména v Severní Americe), někdy i značně odlišných od původní kanasty. Liší se zejména v počtu používaných balíčků karet, v pravidlech pro tažení karty z odkládací hromádky, v pravidlech pro vykládání, pro ukončení hry i v bodování.
V současnosti se hrají zejména čtyři varianty:
Ke každé variantě navíc existuje několik jejích verzí, pojmenovaných zpravidla podle zemí nebo měst v Latinské Americe. Některé verze kombinují dvě nebo více uvedených hlavních variant.
Mnoho pravidel je volitelných nebo má více variant, takže je důležité, aby se hráči před první hrou přesně dohodli na tom, podle kterých pravidel budou hrát.
Hraje-li 2, 3 nebo 5 hráčů, hraje každý hráč sám za sebe. Hraje-li 4 nebo 6 hráčů, hrají proti sobě 2 nebo 3 dvojice spoluhráčů. Spoluhráči sedí naproti sobě. Hraje se s dvěma balíčky francouzských hracích karet, v každém balíčku jsou karty o hodnotách 2–10, J, Q, K, A ve čtyřech barvách (srdce, kára, piky, kříže) a čtyři žolíky (tedy celkem se 108 kartami). Všechny žolíky a dvojky se považují za divoké karty, kterými lze při vykládání nahradit kteroukoli jinou kartu.
Bodové hodnoty karet jsou následující:
Karta | Počet bodů |
---|---|
3♦, 3♥ | 100 |
3♣, 3♠, 4, 5, 6, 7 | 5 |
8, 9, 10, J, Q, K | 10 |
A, 2 | 20 |
Žolík | 50 |
Hráč, který bude rozdávat při prvním rozdání, je zvolen losem, při dalších rozdáních se tato funkce střídá po směru hodinových ručiček. Rozdávající zamíchá všechny karty, hráč po jeho pravici je sejme a rozdávající rozdá každému hráči 13 karet.
Zbylé karty zůstanou v balíku lícem dolů uprostřed stolu. První karta z balíku se otočí a stane se první kartou odkládací hromádky. Je-li to divoká karta nebo červená trojka, je balík zmrazen (viz níže). Na ni se otáčejí další karty, dokud nebude první kartou odkládací hromádky jiná karta než trojka (červená nebo černá) nebo divoká karta. Nebo se první karta může nabídnout prvnímu hráči. Když mu vyhovuje, může si ji vzít, jako by ji táhl z balíku.
Každý hráč, který má mezi rozdanými kartami červenou trojku (kára nebo srdce), ji musí okamžitě vyložit na stůl a táhnout za ni novou kartu z balíku do ruky.
Hru začíná hráč po levici rozdávajícího, pak pokračuje po směru hodinových ručiček. Hráč ve svém tahu provádí následující akce v uvedeném pořadí:
Každý hráč nebo dvojice hráčů má své vyložené karty před sebou, odděleně od vyložených karet jiných hráčů nebo dvojic. Hráč může z ruky vyložit skupinu alespoň tří karet stejné hodnoty, přičemž nejméně dvě z nich musí být originální, ostatní mohou být nahrazeny divokou kartou (dvojkou nebo žolíkem). Například skupiny 5-5-2, 8-8-8-2-2-žolík, 9-9-2-2-2 je možné vyložit, ale 4-2-žolík není možné vyložit, protože tato skupina obsahuje jen jednu originální kartu. Někdy platí pravidlo, že ve skupině musí být nejméně o jednu více originálních karet než divokých. Podle tohoto pravidla by tedy skupinu 9-9-2-2-2 nebylo možné vyložit.
Na barvách při vykládání nezáleží (s výjimkou trojek, u nichž se rozlišují červené a černé). Nelze vyložit černé trojky. Černé trojky lze vyložit jen tehdy, když hráč ukončuje hru, a je možné jej nahrazovat divokou kartou (3-3-2).
Kanasta je skupina nejméně 7 karet stejné hodnoty, z nichž jsou nejméně 4 karty originální. Kanasta složená pouze z originálních karet se nazývá čistá (přirozená, červená), zatímco kanasta obsahující divoké karty se nazývá smíšená (špinavá, černá). Často bývá zvykem hotovou kanastu shrnout na jednu hromádku, na jejímž vrchu je červená karta u čisté kanasty a černá u smíšené (je-li to možné).
Pokud hráč nebo dvojice hráčů vykládá v tomto kole poprvé, musí vyložené karty dosáhnout určité bodové hodnoty, která závisí na skóre tohoto hráče nebo dvojice dosažené v minulých kolech:
Skóre | Minimální počet bodů |
---|---|
Méně než 0 | 15 |
0 – 1495 | 50 |
1500 – 2995 | 90 |
3000 – 4995 | 120 |
5000 a více | 150 |
Příklad: Dosáhl-li hráč skóre 1600 bodů a v tomto kole vykládá poprvé, nemůže vyložit 5-5-5, Q-Q-Q-2 bez dalších skupin, protože by dosáhl jen 65 bodů a potřebuje 90. Mohl by vyložit 5-5-5, A-A-A-2, protože tím dosáhne 95 bodů. Kdyby jeho dosažené skóre bylo nižší než 1500, mohl by vyložit obojí; kdyby však dosáhl více než 3000 bodů, nemohl by vyložit ani jedno.
Na začátku svého tahu hráč může namísto tažení karty z balíku vzít celou odkládací hromádku, ale jen za následujících podmínek:
Hráč může ukončit hru zbavením se všech svých karet v ruce jen tehdy, má-li nejméně jednu kanastu čistou nebo špinavou. Ukončit hru může buď vyložením všech svých karet kromě jedné, kterou odloží na hromádku odložených karet opačnou stranou. Pro tento účel hráč nemůže použít červenou trojku. Při ukončení hry (a jedině tehdy) mohou být vyloženy černé trojky, přičemž může k nim být použita i divoká karta. Ihned poté, co se hráč zbaví všech karet, toto kolo končí. Hru nelze ukončit, jestliže je hromada zmrazena, nebo předchozí hráč odložil černou trojku.
Hraje-li se ve dvojicích, hráč se před ukončením může zeptat spoluhráče, zda souhlasí s ukončením. Jeho odpovědí se musí řídit (pokud spoluhráč odpoví „ano“, musí kolo ukončit, odpoví-li „ne“, nesmí kolo ukončit).
Je-li balík vyčerpán a některý hráč má táhnout kartu (včetně případu, kdy táhl a vyložil červenou trojku a pak už v balíku nic nezbylo), pak kolo okamžitě končí a hráč už nemůže vykládat. Může-li si hráč v takové situaci vzít vrchní kartu z odkládací hromádky, musí to udělat.
Na konci kola se každému hráči nebo dvojici přičtou body za všechny vyložené karty a za bonusy dle následující tabulky a odečtou se body za karty, které hráči zbyly v ruce.
Ukončení kola | 300 |
Skryté ukončení kola | 100 navíc |
Skrytá kanasta (vyložená najednou z ruky) | 100 navíc |
Čistá kanasta | 500 |
Smíšená kanasta | 300 |
První až třetí červená trojka | 100 |
Čtvrtá červená trojka | 500 |
Skryté ukončení kola znamená, že hráč ukončí kolo ve stejném tahu, v němž uskutečnil první vyložení.
Za všechny čtyři červené trojky je tedy 800 bodů (po 100 za první až třetí, 500 za čtvrtou).
Jestliže hráč nebo dvojice v tomto kole vůbec nevyložila, pak se bonusy za její červené trojky odečítají, nikoli přičítají.
Celá hra končí po kole, v němž hráč nebo dvojice dosáhla 5000 bodů. Vítězem je hráč nebo dvojice s nejvyšším počtem bodů.
Například: Hraje se do 10000 bodů, kde při dosažení 5000 až 9995 bodů, je nutné prvně vykládat 150 bodů (kanasta sa vždy počíta). V této variantě se musí na začátku rozdávat 13 karet (oproti 11).
Původní pravidla kanasty, hrané v Uruguayi, jsou téměř stejná s následujícími odlišnostmi:
Ukončení kola | 100 |
Smíšená kanasta | 300 |
Čistá kanasta | 500 |
Divoká kanasta | 700 |
Červená trojka, má-li jich hráč nebo dvojice méně než 4 | 100 |
Červená trojka, má-li hráč nebo dvojice všechny 4 | 200 |
Divoké kanasty jsou kanasty složené jen z divokých karet.
Při hře dvou nebo tří hráčů hraje každý hráč sám za sebe. Každý hráč na začátku kola dostává 13 karet při hře tří hráčů a 15 při hře dvou hráčů. Při hře dvou hráčů může platit, že hráč táhne na začátku svého tahu dvě karty. Při tomto pravidle také platí, že hráč nemůže ukončit kolo, nemá-li aspoň dvě kanasty.
Pro strategii ve hře tří hráčů (stejně jako ve hře pěti hráčů) je důležité, že hráč může přijít o odkládací hromádku bez vlastní viny, když protivník, který netáhne hned před ním, odloží kartu, která se hodí následujícímu protivníkovi. Při hře dvou hráčů nebo dvojic hráčů může hráč nebo dvojice přijít o odkládací hromádku jen tehdy, když on sám nebo spoluhráč odhodí kartu, která se hodí protivníkovi.
Samba je jedna z nejstarších variant kanasty. V literatuře je popsána již v 50. letech 20. století. Je připisována Johnu R. Crawfordovi, americkému trojnásobnému mistru světa v bridži a hráči vrhcábů. Od klasické kanasty se liší v následujících pravidlech:
Bolivia se hraje stejně jako Samba s následujícími rozdíly:
Hand and Foot (anglicky Ruka a noha) je varianta kanasty, která vznikla pravděpodobně v severní Americe v 80. letech 20. století. Někdy se považuje za samostatnou hru, ne za variantu kanasty. Podle některých hráčů je vhodnější pro začátečníky než klasická kanasta. Důležitými rozdíly oproti ní jsou:
Tato kanasta je široce rozšířená zvláště v USA a byla to oficiální turnajová verze Americké kanastové asociace. Kvůli své složitosti a poměrně přísným bodovacím pravidlům, která dávají velké postihy za některá vyložení, která jsou v jiných verzích přijatelná nebo dokonce výhodná, to není nejlepší verze pro začátečníky, na rozdíl od klasické kanasty nebo Hand and Foot. (Na druhou stranu se v nich hráč může naučit zvykům, které jsou v americké kanastě špatné.)
Rozdíly oproti klasické kanastě jsou:
Skóre | Minimální počet bodů |
---|---|
Méně než 3000 | 125 |
3000 – 4995 | 155 |
5000 a více | 180 |
Složení kanasty | Bonus |
---|---|
Samé dvojky | 3000 |
Všechny čtyři žolíky | 2500 |
Ostatní | 2000 |
Pokud však dvojice vyloží divoké karty, ale tuto kanastu nedokončí, ztrácí 2000 bodů.
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Canasta na anglické Wikipedii.