Milena Canonero | |
---|---|
![]() Milena Canonero (16. února 2017) | |
Narození | 13. července 1949 (74 let) Turín ![]() |
Povolání | kostýmní návrhářka, designérka a módní návrhářka |
Manžel(ka) | Marshall Bell |
Ocenění | Oscar za nejlepší návrh kostýmů (1974) Oscar za nejlepší návrh kostýmů rytíř velkokříže Řádu za zásluhy o Italskou republiku Premio Cinearti La chioma di Berenice |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Milena Canonero (* 13. července 1949 Turín) je italská kostýmní návrhářka, pracující pro filmové i divadelní produkce. Je držitelkou čtyř Oscarů z devíti nominací v kategorii Nejlepší kostýmy. Jejím manželem je herec Marshall Bell.
Narodila se v Turíně. Studovala v Janově umění, dějiny designu a kostýmní návrhářství. Poté se přestěhovala do Anglie, ke začala pracovat v malém divadle a pro filmové produkce. Když dělala kostýmní návrhářku pro reklamy v Londýně, setkala se s mnoha filmovými režiséry.[1] Její první velkou prací pro film bylo navrhování kostýmů pro Mechanický pomeranč (1971) Stanleyho Kubricka, s nímž se setkala na natáčení filmu 2001: Vesmírná odysea (1968).[2] S Kubrickem znovu pracovala na filmech Barry Lyndon (1975), za který získala svého prvního Oscara společně s Ullou-Britt Söderlund, a Osvícení (1980). Druhého Oscara obdržela za film Ohnivé vozy (1981) režiséa Hugha Hudsona. Je také autorkou kostýmů pro několik inscenací v režii Otto Schenka, jako Il trittico (Vídeňská státní opera, 1979), Jak se vám líbí (Salzburg Festival 1980), Netopýr (Vídeňská státní opera 1980), Andrea Chénier (Vídeňská státní opera 1981) a Arabella (Metropolitní opera 1983). Pro režiséra Luca Bondyho, vytvořila kostýmy pro nové zpracování opery Tosca (Metropolitní opera, 2009) a divadelní hry Helena (Burgtheater, Vídeň, 2010).
V roce 1986 se stala kostýmní návrhářkou pro televizní seriál Miami Vice.[2]
V roce 2001 získala Cenu za celoživotní dílo od Cechu kostýmních návrhářů. V roce 2005 získala cenu cechu za vynikající výkon v současném filmu za práci na filmu Wese Andersona Život pod vodou (2004).[3] Svého třetího Oscara získala za film Sofie Coppoly Marie Antoinetta (2006).
V roce 2014 se Canonero znovu spolupracovala s Andersonem při natáčení filmu Grandhotel Budapešť, za který získala svou devátou nominaci a čtvrté vítězství na 87. ročníku udílení Oscarů.[4] Za práci na filmu získala také cenu BAFTA.
Milena Canonero byla oceněna čestným Zlatým medvědem během 67. ročníku Mezinárodního filmového festivalu v Berlíně.[5]
Rok | Název | Režisér/ka |
---|---|---|
1971 | Mechanický pomeranč | Stanley Kubrick |
1975 | Barry Lyndon | |
1977 | The Disappearance | Stuart Cooper |
1978 | Půlnoční expres | Alan Parker |
1980 | Osvícení | Stanley Kubrick |
1981 | Ohnivé vozy | Hugh Hudson |
1983 | Hlad | Tony Scott |
1984 | Pozdravuj na Broad Street | Peter Webb |
The Cotton Club | Francis Ford Coppola | |
1985 | Vzpomínky na Afriku | Sydney Pollack |
1987 | Štamgast | Barbet Schroeder |
1988 | Tucker: Člověk a jeho sen | Francis Ford Coppola |
1990 | Dick Tracy | Warren Beatty |
Kmotr III | Francis Ford Coppola | |
1992 | Spolubydlící | Barbet Schroeder |
Posedlost | Louis Malle | |
1994 | Italské námluvy | Norman Jewison |
Milostná aféra | Glenn Gordon Caron | |
Camilla | Deepa Mehta | |
Smrt a dívka | Roman Polanski | |
1998 | Skandál Bulworth | Warren Beatty |
1999 | Titus | Julie Taymor |
2001 | Aféra s náhrdelníkem | Charles Shyer |
2002 | Solaris | Steven Soderbergh |
2004 | Eros | Wong Kar-wai Steven Soderbergh Michelangelo Antonioni |
Dannyho parťáci 2 | Steven Soderbergh | |
Život pod vodou | Wes Anderson | |
2006 | Marie Antoinette | Sofia Coppola |
Krásná dodnes | Manoel de Oliveira | |
2007 | Darjeeling s ručením omezeným | Wes Anderson |
I Viceré | Roberto Faenza | |
2010 | Vlkodlak | Joe Johnston |
2011 | Bůh masakru | Roman Polanski |
2014 | Grandhotel Budapešť | Wes Anderson |
Poslední léto | Leonardo Guerra Seràgnoli | |
2016 | Paříž počká | Eleanor Coppola |
2018 | The Sisters Brothers | Jacques Audiard |
2021 | Francouzská depeše Liberty, Kansas Evening Sun | Wes Anderson |
Rok | Cena | Kategorie | Výsledek | Ref. |
---|---|---|---|---|
1975 | Nejlepší kostýmy | Barry Lyndon | vítězství | [6] |
1981 | Ohnivé vozy | vítězství | ||
1985 | Vzpomínky na Afriku | nominace | ||
1988 | Tucker: Člověk a jeho sen | nominace | ||
1990 | Dick Tracy | nominace | ||
1999 | Titus | nominace | ||
2001 | Aféra s náhrdelníkem | nominace | ||
2006 | Marie Antoinette | vítězství | ||
2014 | Grandhotel Budapešť | vítězství |
Rok | Cena | Kategorie | Výsledek | Ref. |
---|---|---|---|---|
1975 | Nejlepší kostýmy | Barry Lyndon | nominace | [6] |
1981 | Ohnivé vozy | vítězství | ||
1985 | The Cotton Club | vítězství | ||
1986 | Vzpomínky na Afriku | nominace | ||
1991 | Dick Tracy | nominace | ||
2006 | Marie Antoinette | vítězství | ||
2014 | Grandhotel Budapešť | vítězství | ||
2021 | Francouzská depeše Liberty, Kansas Evening Sun | nominace |
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Milena Canonero na anglické Wikipedii.