Minartice | |
---|---|
Průjezd vesnicí | |
Lokalita | |
Charakter | malá vesnice |
Obec | Vojkov |
Okres | Benešov |
Kraj | Středočeský kraj |
Historická země | Čechy |
Stát | ![]() |
Zeměpisné souřadnice | 49°40′4″ s. š., 14°32′5″ v. d. |
Základní informace | |
Počet obyvatel | 49 (2021)[1] |
Katastrální území | Minartice (3,2 km²) |
PSČ | 257 53 |
Počet domů | 16 (2011)[2] |
![]() ![]() Minartice | |
Další údaje | |
Kód části obce | 184454 |
![]() | |
![]() Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Minartice je malá vesnice, část obce Vojkov v okrese Benešov ve Středočeském kraji. Nachází se asi 2 km na severovýchod od Vojkova. Prochází tudy železniční trať Olbramovice–Sedlčany. V roce 2009 zde bylo evidováno 15 adres.[3] Minartice je také název katastrálního území o rozloze 3,2 km².[4] V katastrálním území Minartice leží i Sledovice.
První písemná zmínka o vesnici pochází z roku 1386.[5] V tehdejším dokumentu, vydaném v Krásné Hoře, je ves uváděna jako Mynarczyce.[6]
V další písemné zmínce z roku 1401 se hovoří o Brunovi z Minartic. Na konci 16. století patřily Minartice společně s Vojkovem ke Kosově Hoře. Od 18. století až do ukončení vrchnostenské správy patřily Minartice k panství ve Vysokém Chlumci, náležejícímu příslušníkům roudnické větve rodu Lobkoviců.[6]
V roce 1894, kdy byla uvedena do provozu železniční trať Olbramovice–Sedlčany, získaly Minartice lepší dopravní spojení s okolními obcemi a městy ve středních Čechách.
Za druhé světové války se ves stala součástí vojenského cvičiště Zbraní SS Benešov a její obyvatelé se museli 1. dubna 1944 vystěhovat.[7]
Do katastrálního území zasahuje část přírodní památky Minartice, která zahrnuje menší rybník, zvaný Jezero. Tento rybník leží zhruba 300 metrů směrem na jih od železniční zastávky Minartice na trati Olbramovice–Sedlčany.[8] Předmětem ochrany na této lokalitě je ohrožená žába kuňka obecná neboli kuňka ohnivá.[9]
Na katastrálním území Minartice se nachází několik dalších, podstatně větších rybníků. Největšími z nich jsou rybníky Chlumecký a Vojkovák.[10]