Petros Galaktopulos | |
---|---|
Osobní informace | |
Rodné jméno | Πέτρος Γαλακτόπουλος |
Datum narození | 7. června 1945 (79 let) |
Místo narození | Athény ![]() |
Stát | Řecko |
Sportovní informace | |
Klub | Ethnikos G.S. (klub) |
Trenéři | Panajotis Arkudeas[1] (vrch.) Dimitris Savas (klub) Vasilis Janotis (klub) |
Kategorie | lehká a střední váha |
Zápasnický styl | zápas řecko-římský |
Účast na LOH | 1964, 1968, 1972, 1976 |
Údaje v infoboxu aktuální k roku 2018 |
Přehled medailí | ||
---|---|---|
![]() | ||
stříbro | LOH 1972 | ř.-ř. −74 kg |
bronz | LOH 1968 | ř.-ř. −70 kg |
Mistrovství světa v zápasu řecko-římském | ||
bronz | MS 1970 | velterová váha |
bronz | MS 1971 | velterová váha |
Mistrovství Evropy v zápasu řecko-římském | ||
zlato | ME 1972 | velterová váha |
bronz | ME 1976 | velterová váha |
Petros Galaktopulos (* 7. června 1945 Athény) je bývalý řecký zápasník – klasik, stříbrný a bronzový olympijský medailista z let 1968 a 1972.
Se zápasením začínal v Athénách v klubu Ethnikos Gymnastikos Syllogos v 15 letech. Připravoval se pod vedením Panajotise Arkudease.[2] V roce 1964 si jako devatenáctiletý mladík odbyl olympijskou premiéru na olympijských hrách v Tokiu v lehké váze do 70 kg a vypadl ve třetím kole s Maďarem Imre Polyákem.
V roce 1968 startoval na olympijských hrách v Mexiku. Po dobrém nalosování postoupil bez většího zaváhání do pátého kola, kde ve vyhroceném[3] zápase porazil favorizovaného Sověta Gennadije Sapunova. V šestém kole však prohrál s Japoncem Munedži Munemurou. V souboji o medaile zremizoval zápas s Jugoslávcem Stevanem Horvatem a získal bronzovou olympijskou medaili.
V roce 1972 startoval jako úřadující mistr Evropy na olympijských hrách v Mnichově ve velterové váze do 74 kg. Ve druhém kole zremizoval zápas s favorizovaným Sovětem Viktorem Igumenovem 7:7 na technické body. V pátém kole měl štěstí na volný los, při kterém se téměř všichni jeho soupeři navzájem vyeliminovali dosažením maxima 6 klasifikačních bodů. S 5,5 klasifikačními body mu zbyl jediný soupeř Čechoslovák Vítězslav Mácha. Rozhodující zápas o vítězství psychicky nezvládl a prohrál 3:5 na technické body. Sám později uvedl pro řecké noviny, že finále s Máchou, o jehož zdravotním stavu kolovaly různé zvěsti, podcenil.[4] Získal stříbrnou olympijskou medaili.
V roce 1976 při svém čtvrtém startu na olympijských hrách v Montréalu vypadl z turnaje ve třetím kole se západním Němcem Karl-Heinzem Helbingem. Vzápětí ukončil sportovní kariéru. Věnoval se trenérské a funkcionářské práci.[5]
Turnaj | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 | 31 | |
-70 | -74 | ||||||||||||
Olympijské hry | úč. | 3. | 2. | 8. | |||||||||
Mistrovství světa | 7. | úč. | ? | ? | 3. | 3. | ? | ? | ? | ||||
Mistrovství Evropy | ? | ? | úč. | ? | 4. | 1. | ? | ? | úč. | 3. |