Theodor Reik | |
---|---|
![]() | |
Narození | 12. května 1888 Vídeň |
Úmrtí | 31. prosince 1969 (ve věku 81 let) New York |
Místo pohřbení | Woodlawn Cemetery Ferncliff Cemetery |
Alma mater | Vídeňská univerzita |
Povolání | psycholog a psychoanalytik |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Theodor Reik (12. května 1888 Vídeň, Rakousko-Uhersko – 31. prosince 1969 New York City, New York, USA) byl rakouský psychoanalytik, jeden z prvních Freudových žáků. Jeho dizertační práce o Gustavu Flaubertovi, obhájená na Vídeňské univerzitě z roku 1912 (Utrpení svatého Antonína), byla vůbec první dizertací v historii napsanou z psychoanalytických pozic. Analyzován byl Reik Karlem Abrahamem. Zaobíral se především otázkami masochismu, kriminality a náboženství (analyzoval zejména rituály, mimo jiné troubení na šofar v synagoze). Zdůrazňoval rovněž, že psychoanalytik musí poznat svého pacienta skrze vlastní nevědomí, nikoli racionální analýzou. Jelikož vystudoval psychologii a nikoli medicínu, prosazoval tzv. laickou psychoanalýzu (tedy možnost stát se psychoanalytikem i pro lidi bez lékařského diplomu) – tu podporoval i Freud, ale v USA, kam Reik jako Žid uprchl před nacismem, nebyla nelékařská psychoanalýza uznávána a Reik musel založit vlastní instituci National Psychological Association for Psychoanalysis.