![]() | |
![]() | |
קולנוע אמפייר 52 ברחוב 42 בניו יורק | |
נתונים כלליים | |
---|---|
בורסה |
הבורסה לניירות ערך בניו יורק (AMC) ![]() |
תקופת הפעילות |
1920–הווה (כ־104 שנים) ![]() |
מיקום המטה |
קנזס סיטי ![]() |
ענפי תעשייה |
בידור ![]() |
מנכ"ל |
אדם ארון ![]() |
עובדים |
34,000 (נכון ל־דצמבר 2016) ![]() |
www | |
![]() ![]() |
AMC Theatres או AMC Entertainment Holdings, Inc. (קיצור באנגלית של American Multi-Cinema "מתחמי קולנוע אמריקאים") היא רשת בתי הקולנוע הגדולה בעולם.[1] מרכז הרשת בליווד, קנזס והיא מפעילה, נכון לסוף 2020 - 950 מתחמי בתי קולנוע (מולטי-פלקסים ומגה-פלקסים), בהם 10,543 מסכים ב-14 מדינות בעולם. בהם 590 מתחמים עם 7,668 מסכים בארצות הברית ו-360 מתחמים עם 2,875 מסכים באירופה וערב הסעודית.[2]
מאז 2017 פועלים בתי הקולנוע של הרשת תחת שלושה מותגים:
רשת בתי הקולנוע, שנקראה במקור Durwood Theatres, נוסדה ב-1920 על ידי האחים דובינסקי כאשר רכשו את קולנוע ריג'נט בקנזס סיטי. עם השנים הם התרחבו על ידי פתיחת בתי קולנוע דרייב-אין ורכישת רשתות מתחרות. תחת הנהגתו של סטנלי דרווד, הרשת הציגה מולטי-פלקסים בשנות ה-60 ושינתה את שמה ל-American Multi-Cinema. הם ביצעו את ההנפקה הראשונה שלהם לציבור ב-1983 והתרחבו בינלאומית, ופתחו את המולטי-פלקס הראשון בבריטניה. הרשת המשיכה לצמוח, פתחה מתחמי קולנוע מתקדמים והתרחבה ליפן ופורטוגל. בשנת 1998, הם החיו מחדש את קולנוע אמפייר ההיסטורי בניו יורק. סטנלי דרווד נפטר ב-1999.
ב-2005 הם רכשו את Lowes Cinemas, רשת בתי הקולנוע הגדולה בצפון אמריקה, ועברו שדרוג טכנולוגי, תוך הצגת ציוד דיגיטלי, הקרנות תלת מימד ואולמות IMAX. בראשית העשור השני של המאה ה-21 הרחיבה רשת בתי הקולנוע את עסקיה באמצעות השכרת בתי קולנוע לכנסים. בשנת 2012, AMC נרכשה על ידי קבוצת דאליאן וונדה הסינית, וב-2016 היא רכשה את Carmike, והפכה לרשת התיאטרון הגדולה ביותר בארה"ב. מגיפת COVID-19 הובילה לסגירת בתי הקולנוע בשנת 2020, והיו מתיחות עם יוניברסל בנוגע להפצת סרטים. AMC התמודדה עם אתגרים פיננסיים אך ניצלה על ידי משקיעים קמעונאיים מ- Reddit ופלטפורמות מדיה חברתית. המנכ"ל הכריז על יוזמות להרחבת העסק, כולל רשתות קמעונאיות וקבלת מטבעות מבוזרים. נדונו גם תוכניות להפקת סרטים, כרטיסי אשראי ממותגים וכניסה לתעשיית הספורט האלקטרוני והמשחקים.
רשת בתי הקולנוע נוסדה ב-1920 כאשר קולנוע ריג'נט בקנזס סיטי, מיזורי נרכש ידי האחים מוריס, אדוארד וברני דובינסקי. לפני כן הפעילו האחים דובינסקי במערב התיכון מופע וודוויל נודד עם השחקנית ג'ין איגלס (אנ'). לאחר ששינו את שמם לדורווד, נקראה החברה שהקימו Durwood Theatres. החברה הפעילה בתי קולנוע במספר ערים במיזורי ובקנזס (בהן טופיקה, ג'פרסון סיטי וסנט ג'וזף). ב-1945, תחת השפעתו של סטנלי, בנו של אדוארד, פתחה החברה קולנועי דרייב אין והתרחבה תוך רכישת רשת הקולנוע המתחרה בקנזס סיטי. עם מותו של אדוארד ב-1961, הפך סטנלי רשמית למנכ"ל הרשת, שכללה בשלב זה רק עשרה אולמות. ב-1963 עם פתיחת מרכז קניות מחוץ למרכז העיר, רכש סטנלי שני אולמות בני 700 מקומות בתוך מרכז הקניות, ופתח בכך את עידן מתחמי הקולנוע, המולטי-פלקס.[3] במהלך שנות השישים פתחה הרשת עוד ועוד מולטיפלקסים במרכזי קניות שהחלו לפרוח מחוץ למרכזי הערים.
ב-1968 שינה סטנלי את שם הרשת ל-American Royal Cinema, וזמן קצר לאחר מכן ל-American Multi-Cinema. במקביל פיתח סטנלי את שיטת הניהול והתפעול של הרשת, ברוח הניהול המדעי. היחס ללקוח היה כאורח והניהול התחלק לפי מדרג היררכי של בעלי תפקידים בשליטה אזורית.
ב-1983 ביצעה הרשת הנפקה ראשונה לציבור וב-1985 פתחה לראשונה מולטי-פלקס של עשרה מסכים מחוץ לארצות הברית, במילטון קינס, בבריטניה, המולטי-פלקס הראשון בממלכה.[4] ב-1988 חתמה AMC על מיזם משותף עם יונייטד ארטיסטס ו-Cinema International Corporation (שותפות הפצה בין אולפני פרמאונט ואולפני יוניברסל) להפצה וניהול בתי קולנוע בממלכה המאוחדת ובאירלנד. אולם, AMC פרשה מהמיזם תוך זמן קצר ומכרה את זכויות ההפצה ואת כל 12 מתחמי הקולנוע שלה בבריטניה לחברה האירופאית United Cinemas International, תוך גריפת רווח של 98 מיליון דולר.
ב-1995 פתחה הרשת את 24 Grand בדאלאס, טקסס, שנחשב למתחם בתי הקולנוע המתקדם בעולם באותה עת.[5] ב-1996 פתחה הרשת את Ontario Mills 30 באונטריו (קליפורניה), שהיה אז המגה-פלקס הגדול בעולם.[6] באותה שנה התרחבה הרשת גם ליפן ופורטוגל. ב-1998, כחלק מההתחדשות של רחוב 42 בניו יורק, פתחה AMC מחדש את הקולנוע ההיסטורי Empire, לא רחוק מטיימס סקוור, כאשר המבנה ההיסטורי כולו משמש מבואה למערך של מגה-פלקס בן 25 אולמות, שנחנך בשם AMC Empire 25.[7] סטנלי דורווד נפטר ב-1999.
בראשית העשור השני של המאה ה-21 פיתחה הרשת כיוון עסקי נוסף - השכרת אולמות ומתחמי קולנוע כאתרים לעריכת כנסים.[8] בשנת 2005 רכשה הרשת את בתי קולנוע לואוס, רשת בתי הקולנוע הגדולה בצפון אמריקה, שהפעילה בעיקר בתי קולנוע במרכזי הערים. העשור השני של המאה ה-21 עמד בסימן התחדשות טכנית, החלפת ציוד אנלוגי בציוד דיגיטלי, הקרנות תלת-ממד, אולמות IMAX, שיפור מערכות הקול לתקני דולבי דיגיטל מתקדמים ועוד. ב-2012 נכשה AMC על ידי קבוצת דאליאן ואנדה הסינית בראשותו של ואנג ג'יאנלין. ב-2016 רכשה AMC את הרשת השנייה בגדלה, Carmike, ויצרה את רשת בתי הקולנוע הגדולה בארצות הברית.[9]
ב-17 במרץ 2020 סגרה הרשת את כל אולמות ההקרנה שלה, לאור התפרצות מגפת הקורונה.[10] בין אפריל ליוני אותה שנה התקיימו מתחים מול חברת יוניברסל, האם ניתן יהיה להפיץ סרטים לשירותי וידאו על פי דרישה וOver the Top לפני שהם מופצים להקרנה בבתי הקולנוע. ביוני 2020 נחתם הסכם המאפשר הפצה בשירותים אלה שלושה שבועות בלבד לאחר בכורתם בקולנוע המסורתי.[11] לקראת חגיגות מאה שנים לייסוד הרשת ובכורת הסרט טנט בספטמבר 2020, התקינה הרשת מסנני אויר באולמות נבחרים והציעה כרטיסים ב"מחירי 1920" (15 סנט) במקומות בהם התירו הרשויות התכנסות צופים.[12][13] עם זאת, גלי ההתפרצות של המגפה גרמו לפסימיות באשר ליכולה של הרשת להמשיך ולהתקיים במתכונתה.[14] ואמנם, במהלך 2020 עמדה רשת "AMC Entertainment" מספר פעמים בפני פשיטת רגל, אך המהלך נמנע בזכות גיוס משקיעים קמעונאים בחדרי צ'אט (אנ') באתר "Reddit" וברשתות החברתיות, משקיעים שרכשו אופציות בלון. בעקבות גיוס ההון, כ-80% מבעלי המניות של הרשת הם יחידים (בניגוד לגופים ומוסדות) שממשיכים לקנות ולהחזיק במניות.[15]
בעקבות גיוס המשקיעים הודיע מנכ"ל "AMC", אדם ארון, על שורת יוזמות להרחבת תחומי הפעילות העסקית של הרשת. ב-4 בנובמבר 2021 נמסר שהרשת תשיק רשת קמעונאית למכירת פופקורן בשם "פרפקטלי פופקורן" (באנגלית: Perfectly Popcorn), וכן תקבל הרשת תשלומים במטבעות מבוזרים.[16] ב-8 בנובמבר מסר ארון על מספר הצעות להרחבת פעילות הרשת, שהעלו המשקיעים. בכלל אלה: חזרת "AMC" לתחום הפקות קולנוע; הנפקת כרטיסי אשראי ממותגים; הנפקת מטבע מבוזר ממותג; הנפקת אסימונים חסרי תחליף, לשם הנצחת הסרטים הגדולים שהוצגו בבתי הקולנוע של "AMC"; מרצ'נדייזינג, וכן כניסה לתחום הספורט האלקטרוני והגיימינג.[15]