![]() | ||||||
שיר אירוויזיון בביצוע לני קור | ||||||
מדינה |
![]() | |||||
---|---|---|---|---|---|---|
יצא לאור |
1969 ![]() | |||||
פורמט |
תקליט ויניל ![]() | |||||
סוגה |
מוזיקת פופ ![]() | |||||
שפה | הולנדית | |||||
חברת תקליטים |
פיליפס רקורדס ![]() | |||||
כתיבה |
לני קור ![]() | |||||
| ||||||
שיר באירוויזיון | ||||||
מקום בגמר | 1 | |||||
ניקוד בגמר | 18 | |||||
![]() ![]() |
De troubadour (בעברית: הטרובדור) הוא שיר בהולנדית בביצוע הזמרת לני קור נציגת הולנד באירוויזיון של שנת 1969. השיר זכה במקום הראשון יחד עם השירים "בום בנג-א-בנג", "Un jour, un enfant" ו-"Vivo cantando", שייצגו את הממלכה המאוחדת, צרפת וספרד בהתאמה.
השיר הוא בלדה בהשראת מסורת שירי העם. קור שרה על טרובדור מימי הביניים, ומתארת את ההשפעה שיש למוזיקה שלו על המאזינים. קור הקליטה את השיר גם באנגלית (בשם "The troubadour"), בצרפתית ("Le troubadour"), בגרמנית ("Der troubadour"), איטלקית ("Un canta storie") ובספרדית ("El trovador"). התחרות ב-1969 נערכה במדריד בירת ספרד שהייתה בשלטון הדיקטטורי של פרנסיסקו פרנקו. חמש שנים לאחר התחרות, הקליטה קור שוב את השיר במילים אחרות בשם "De generaal" ("הגנרל"), כמחווה למאמן הכדורגל ההולנדי רינוס מיכלס. "הגנרל" היה כינויו של מיכלס בפי שחקני הנבחרת ההולנדית.
בערב התחרות בוצע השיר שמיני בסדר השירים, אחרי "Boom Bang-a-Bang" בביצוע לולו נציגת הממלכה המאוחדת, ולפני "Judy, min vän" בביצוע טומי שרברג נציג שוודיה. בסיום ההצבעה קיבל השיר 18 נקודות, יחד עם שלושה שירים אחרים, ודורג במקום הראשון מתוך 16.
נציגת הולנד באירוויזיון בשנה לאחר מכן, באירוויזיון 1970, הייתה שלישיית הבנות Hearts of Soul עם השיר "Waterman".
![]() | |
---|---|
|