![]() | ||||||
סינגל בביצוע הדלתות | ||||||
מתוך האלבום Strange Days | ||||||
יצא לאור | נובמבר 1967 | |||||
---|---|---|---|---|---|---|
פורמט |
תקליט ויניל ![]() | |||||
הוקלט | אפריל 1967 | |||||
סוגה | בלוז רוק, בארוק פופ | |||||
בי-סייד | Moonlight Drive | |||||
אורך |
3:16 (גרסת אלבום) 2:37 (גרסת סינגל) | |||||
חברת תקליטים | אלקטרה רקורדס | |||||
כתיבה | הדלתות | |||||
הפקה | פול רוטשילד | |||||
| ||||||
![]() ![]() |
"Love Me Two Times" (בעברית: "אהבי אותי פעמיים") הוא שיר של להקת הרוק האמריקאית הדלתות. השיר הופיע לראשונה באלבום האולפן השני של הלהקה Strange Days. הוא נערך לאורך של 2:37 ויצא כסינגל השני (אחרי "People Are Strange") מאותו האלבום, והגיע למקום ה-25 במצעדים בארצות הברית.[1]
"Love Me Two Times" נחשב במידה מסוימת לגבולי לשידור ברדיו, ונאסר לשידור בניו הייבן על היותו "שנוי במחלוקת יתר על המידה", לאכזבת הלהקה.[2]
השיר נכתב על ידי הגיטריסט רובי קריגר, אך כמו בשירים האחרים ב-Strange Days, בקרדיטים של האלבום כותבי השירים מופיעים בתור הדלתות עצמם[3] וכך גם הסינגל "Love Me Two Times". ארגון זכויות הביצוע ASCAP מציג את הכותבים כחברי הדלתות בנפרד.[4]
"Love Me Two Times" משלב אלמנטים מבלוז[5] ומוזיקת בארוק,[6] וסווג כשיר פופ,[7][8] ובלוז רוק.[9] ריי מנזרק ניגן את הגרסה הסופית של השיר על צ'מבלו, ולא על קלאוויקורד.[10] מנזרק תיאר את הכלי כ"כלי אלגנטי ביותר שאינו מקושר בדרך כלל לרוק אנד רול".[10]
באוטוביוגרפיה שלו, מנזרק תיאר את השיר כ"קלאסיקת הבלוז/רוק הגדולה של רובי [קריגר] על תשוקה ואובדן, או אורגזמות מרובות, אני לא בטוח איזה".[10] לדברי הסופר ריץ' ויידמן, השיר עוסק במלח או חייל המבלה יום אחד אחרון עם חברתו לפני שהוא יוצא למלחמה (וייטנאם).[11]
בביקורת של AllMusic על Strange Days, המבקר ריצ'י אונטרברגר תיאר את "Love Me Two Times" כ"קצבי בצורה קופצנית",[12] בעוד שהרולינג סטון כינה את השיר "יצירה כבדה, מעוררת ואקלימית".[13] סאל סינקמני ממגזין סלנט הכריז גם הוא כי השיר הוא "נעימת הרוק הנגישה והישירה ביותר של האלבום", ושיבח את "סולו הצ'מבלו הווירטואוזי שלו ואת אחד מריפים הגיטרה הגרוביים ביותר של הלהקה".[14] בילבורד תיאר את הסינגל כ"רוקר פולק חזק שלא יכול לפספס את הנסיקה לראש מצעד הוט 100".[15] קאש בוקס אמר כי השיר היה "בלוז שיקגו סולידי עם פאנץ' משלו" ויש לו "קצב רוק שנבנה באמצעות הדחפים הקוליים של הסולן ג'ים מוריסון, וקטעים אינסטרומנטליים מצוינים".[16]
המשתתפים לקוחים מתוך הספר The Doors – Sounds for Your Soul – Die Musik Der Doors:[17]
הדלתות
מוזיקאים נוספים