A fogkefe a fogak mechanikus tisztítására használt eszköz. Minden fogkefének van feje és nyele. A fejen található sörték segítségével történik az ételmaradékok és lerakódások eltávolítása a fogak felszínéről. A fogkefék osztályozása általában a sörték anyaga és keménysége alapján történik. A sörték régebben állati eredetűek voltak, manapság kizárólag műanyagból készülnek. Három különböző keménységű fogkefét különböztetünk meg: lágy (soft), félkemény (medium) és kemény (hard). A lágy sörtéjű fogkefét az ínygyulladásos egyéneknek szokták ajánlani, míg a kemény sörtéjűt csak nagyon ritkán ajánlják.
Archeológiai leletek alapján az első, fogak tisztítására használt eszközök különböző fadarabkák voltak, melyeket egyszerűen rágcsáltak egy ideig. Ilyen leleteket találtak az ókori Babilónia területén i. e. 3500-ból. A muzulmán világban nagyon elterjedt a miswak vagy siwak használata, amit arakfából (Salvadora persica) állítanak elő. A fa gyökeréből kivont anyag többek között a polifenolok családjába tartozó tannint tartalmaz. Ennek antibiotikus és antivirális hatása van. A vallás előírása szerint minden imádság előtt miswakot kell rágcsálni. Az ókori kínaiak aromás fadarabokat rágtak.
Az első sörtés fogkeféket ugyancsak Kínában készítették el. A vaddisznószőrből készült sörtéket egy bambuszdarabra vagy egy csontra erősítették. Európában túl erősnek találták a vaddisznószőröket, és puhább lószőrökkel helyettesítették.
Az angliai William Addis 1780-ban kezdte el a fogkefék ipari gyártását. Börtönben töltött évei során fejlesztette ki a ma ismeretes fogkefe elődjét. Egy csontra lyukakat fúrt, és azokon áthúzta, majd megkötötte a szálakat. A szabadalmat H. N. Wadsworth 1857-ben kapta meg.
1938-ban a DuPont cég piacra dobja az első olyan fogkefét, melynek sörtéi szintetikus anyagból (nejlon) készültek.
Az első elektromos fogkefét 1959-ben mutatták be. A Squibb Pharmaceutical gyártotta és Broxodent volt a neve.
A klasszikus fogkefén kívül más típusok is forgalomban vannak. Ilyen a cserélhető fejű fogkefe. Ennél a fajtánál a fej kb. 8 hetente cserélődik, a nyél nem, így kevesebb műanyag hulladék keletkezik. A legtöbb embernek a közepes keménységű fogkefe a megfelelő, de ezt ajánlatos fogorvossal megbeszélni. A sörték a végükön lekerekítettek kell hogy legyenek. Ezenkívül jó, ha a fogak szélességének megfelelő távolságban hosszabb szálakat találunk. Ezek behatolnak a fogak közé is. A kisebb fej előnyösebb, mivel így a nehezen megközelíthető helyek jobban elérhetők.
Az elektromos fogkefe 3000 rezgést végez percenként. Annak ellenére, hogy ez sokkal több, mint amennyire az ember képes, az elektromos fogkefék nem bizonyultak hatékonyabbnak, mint a hagyományos fogkefék. [1] Létezik még mágneses vagy piezo-effektus alapján meghajtott fogkefe is, amely 30 ezer rezgésre képes percenként.
Az interdentális fogkefe a fogak közti rések tisztítására alkalmas.
Az ujjra húzható fogkefét csecsemők fogainak tisztítására használják. Szilikonból készül, és nagyon finom sörtéjű.
Hosszabb utazások alkalmával, ha nincsenek meg a körülmények a rendszeres fogmosásra, ajánlatos a rágható fogkefe használata. Ezeket elasztomerekből állítják elő, és a sörték közt a fogkrémnek megfelelő anyagok találhatóak: xilit, polidextróz, különféle aromák és víz.