Hans Asperger | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | Johann Hans Friedrich Karl Asperger 18. feb. 1906[1][2][3][4] ![]() Wien | ||
Død | 21. okt. 1980[1][2][3][4]![]() Wien | ||
Beskjeftigelse | Psykiater, universitetslærer ![]() | ||
Utdannet ved | Universitetet i Wien | ||
Nasjonalitet | Østerrike | ||
Gravlagt | Neustifter Friedhof[5] | ||
Medlem av | Deutsche Akademie der Naturforscher Leopoldina | ||
Utmerkelser | Kardinal-Innitzer-Preis | ||
Arbeidssted | Universitetet i Wien | ||
Fagfelt | Pediatri | ||
Hans Asperger (født 18. februar 1906 i Hausbrunn ved Wien, død 21. oktober 1980 i Wien) var en østerriksk barnelege, som var den første som beskrev personlighetsvarianten som etter ham ble kalt Aspergers syndrom.
Han ble lenge ansett som en medisiner som hadde vært motstander av nazismen og nazistenes rasehygieneprogram, men fra 2013 har det blitt publisert flere artikler og også en bok der det beskrives hvordan Asperger sørget for at små barn ble innlagt på institusjoner der han må ha visst at de med stor sannsynlighet ville bli avlivet.[6][7][8] På bakgrunn av denne nye kunnskapen har begrepet «Aspergers syndrom» blitt problematisert.[7]
Hans Asperger ble født i Wien og vokste opp på en bondegård som ikke lå langt fra byen. [9] Han hadde to yngre brødre. Asperger hadde vanskelig for å knytte vennskap og ble ansett å være et ensomt og distansert barn.[10][11] Han hadde talent for språk og interesserte seg særlig for den østerrikske dikteren Franz Grillparzer, hvis poesi han fremførte flere ganger for sine uinteresserte klassekamrater. Han likte å sitere seg selv og å omtale seg selv i tredje person.[10]
Asperger studerte medisin i Wien. Etter at han tok doktorgraden i 1931 arbeidet han som assistent ved barneklinikken ved Universität Wien.
Fra 1932 ledet han den medisinpedagogiske avdelingen ved klinikken. Han ble professor i pediatri i 1962.
I 1944 offentliggjorde Asperger den første beskrivelsen av Aspergers syndrom. Han kalte selv utviklingsforstyrrelsen for «autistische Psychopathie». Tilstandens symptomer forekom ham å ligne på autisme. Leo Kanners arbeider om autisme synes Asperger imidlertid antagelig ikke å ha kjent til. Aspergers første artikkel inneholdt beskrivelser av fire barn, Fritz, Harro, Ernst og Hellmuth, som hadde til felles en mangel på empati, manglende evne til å knytte vennskapsbånd, forstyrrelser i blikkontakt, gestikk, mimikk og språkbruk, intensiv beskjeftigelse med et interesseområde og motoriske forstyrrelser. Asperger kalte barna «kleine Professoren» («små professorer»), ettersom de hadde store og detaljerte kunnskaper om sine interesseområder.
Nyere undersøkelser har sådd tvil om Asperger virkelig var motstander av Hitler-regimets medisinske og sosiologiske ideologi, slik som han ofte er blitt portrettert i bøker og fagartikler.[12] I en studie fra 2013/2014 påviste historikeren Herwig Czech[13][14][15] at Asperger deltok i nazistenes barneeutanasi-program, noe det ble funnet ytterligere belegg for i 2018.[16][17][8]