Vakhsj | |||
---|---|---|---|
Land | Kirgisistan, Tadsjikistan | ||
Lengde | 786 km | ||
Nedbørfelt | 39 100 km² | ||
Middelvannføring | 536 m³/s | ||
Munning | Samløp med Pjandzj, danner Amu-Darja | ||
Vakhsj (uthevet med blått) | |||
![]() Vakhsj 39°16′04″N 71°22′30″Ø | |||
Vakhsj (tadsjikisk: Вахш eller وخش), i det nordlige sentrale Tadsjikistan også kjent som Surkhob (tadsjikisk: Сурхоб), og i Kirgisistan som Kyzyl-Suu (kirgisisk: Кызылсуу – Kyzylsuu), er ei elv i Sentral-Asia. Den er ei sideelv til Amu-Darja, og er 786 km lang, med et nedbørfelt på 39 100 km².
Elva har sitt utspring i Kirgisistan, og den renner mot vest og inn i Tadsjikistan, hvor den løper sammen med elva Pjandzj og danner elva Amu-Darja på grensa mellom Tadsjikistan og Afghanistan. Middelvannføringen i Vakhsj er 536 m³/s. Elva, som får mesteparten av sin vannføring fra smeltevann fra isbreer, har sin maksimale vannføring i sommermånedene juli og august. Elva renner mellom svært høye fjell, som ofte begrenser elveløpet til trange passasjer i dype kløfter. De størstesideelvene er Muksu og Obihingou.
Vannkraftpotensialet i Vakhsj er blitt sterkt utnyttet av Sovjetunionen og senere av Tadsjikistan. Det er nå fem utbygde vannkraftverk langs Vakhsj i Tadsjikistan, en av dem er verdens høyeste fullførte demning, Nurek.[1] De fem kraftverkene leverer 90 % av landets elektrisitet. Det er i tillegg under bygging eller planlagt ytterligere fire demninger langs elva, herunder Rogun-demningen, som vil overgå Nurek som verdens høyeste når den er ferdig utbygd.
Vakhsj er utsatt for blokkering av jordskred forårsaket av jordskjelv i den seismisk aktive regionen. Slike jordskred representerer en betydelig trussel mot demningene og vannkraftverkene langs elva. Som følge av et slikt jordskred i 2002 fikk Tadsjikistan et lavrentelån fra Den asiatiske utviklingsbanken for å redusere skadevirkningene av skredet.[2]