VY Velikega psa (VY Canis Majoris ali VY CMa) je rdeča velikanka, ki se nahaja v ozvezdjuVelikega psa. S polmerom med 1.800 in 2.100 Sončevih polmerov (tj. premer približno 2,7 milijard km) je največja znana zvezda v vesolju. Za ponazoritev, potrebno bi bilo 7 · 1015Zemelj, da bi napolnili zvezdo. Poleg tega je tudi najsvetlejša znana zvezda v vesolju, njen izsev pa znaša 4,3 · 105L☉.[14]
VY CMa je zvezda razreda M z efektivno temperaturo približno 3.000 K, kar jo uvršča v zgornji desni kot v Hertzsprung–Russllovem diagramu. V svojem glavnem nizu je bila verjetno zvezda razreda O[15] z maso od 30-40 m☉.[16] Za razliko od večine drugih hiperorjakinj, ki se nahajajo v dvozvezdjih ali pa v sistemih z več zvezdami, se VY CMa nahaja sama zase. Je polpravilna spremenljivka in ima periodo 2.000 dni.[17]
↑ 6,06,16,26,36,4Ducati, J. R (2002). »VizieR Online Data Catalog: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system«. VizieR On-line Data Catalog. Bibcode:2002yCat.2237....0D.
↑De Beck, E.; Decin, L.; De Koter, A.; Justtanont, K.; Verhoelst, T.; Kemper, F.; Menten, K. M. (2010). »Probing the mass-loss history of AGB and red supergiant stars from CO rotational line profiles. II. CO line survey of evolved stars: Derivation of mass-loss rate formulae«. Astronomy and Astrophysics. 523: A18. arXiv:1008.1083. Bibcode:2010A&A...523A..18D. doi:10.1051/0004-6361/200913771.
↑»VSX: Detail for VY CMa«. American Association of Variable Star Observers. Pridobljeno 20. julija 2018.
↑Humphreys, Roberta M.; Helton, L. Andrew; Jones, Terry J. (2007). »The Three-Dimensional Morphology of VY Canis Majoris. I. The Kinematics of the Ejecta«. The Astronomical Journal. 133 (6): 2716–2729. arXiv:astro-ph/0702717. Bibcode:2007AJ....133.2716H. doi:10.1086/517609.
↑Matsuura, Mikako; Sargent, B; Swinyard, Bruce; Yates, Jeremy; Royer, P; Barlow, M. J; Boyer, Martha; Decin, L; Khouri, Theo; Meixner, Margaret; van Loon, Jacco Th; Woods, Paul M (2016). »The mass-loss rates of red supergiants at low metallicity: Detection of rotational CO emission from two red supergiants in the Large Magellanic Cloud«. Monthly Notices of the Royal Astronomical Society. 462 (3): 2995–3005. arXiv:1608.01729. Bibcode:2016MNRAS.462.2995M. doi:10.1093/mnras/stw1853.
↑Wittkowski, M.; Langer, N.; Weigelt, G. (2004). »Diffraction-limited speckle-masking interferometry of the red supergiant VY CMa«. Astronomy and Astrophysics. 340 (2004): 77–87. arXiv:astro-ph/9811280. Bibcode:1998A&A...340L..39W.
↑Monnier, J.D.; Geballe, T.R.; Danchi, W.C. (1998). »Temporal variations of midinfrared spectra in late-type stars«. The Astrophysical Journal. American Astronomical Society. 502: 833–846. doi:10.1086/305945.
↑Robinson, L.J. (1971). »Three somewhat overlooked facets of VY Canis Majoris«. Commission 27 of the I. A. U., Information Bulletin on Variable Stars. Konkoly Observatory, Budapest (599).