Zenitna urna frekvenca (kratica ZHR, iz angleščine Zenithal Hourly Rate) je merilo za število meteorjev v meteorskem roju, ki bi ga opazovalec videl v eni uri na temnem in jasnem nebu, če bi bil radiant v nadglavišču. Zenitno urno frekvenco izračunamo po obrazcu:
![{\displaystyle ZHR\approx {\frac {N\cdot r^{6,5-m_{gr))}{t\cdot \sin h))\!\,,}](https://wikimedia.org/api/rest_v1/media/math/render/svg/184daeedd910599db55ed55e9c36fa028ba55c0f)
kjer je
- N število meteorjev v opazovanem meteorskem roju, ki smo jih opazili v času opazovanja.
- r populacijski indeks meteorjev. Vrednost, ki opisuje porazdelitev meteorjev po svetlosti. Za vsak meteorski roj je drugačna (primer: za Perzeide je ta vrednost 2,6)[1]
mejni navidezni sij s prostim očesom še vidnih meteorjev v času opazovanja (6,5 je mejni sij v idealnih pogojih)
- t čas opazovanja v urah
- h višina radianta nad obzorjem v sredini časa opazovanja
Vrednost, ki jo dobimo, lahko še popravimo s faktorjem, ki upošteva zmanjšanje vidnega polja pri opazovanju. To se običajno zgodi zaradi oblakov na nebu. Velikost korekcijskega faktorja dobimo na naslednji način:
![{\displaystyle F={\cfrac {1}{1-k))\!\,,}](https://wikimedia.org/api/rest_v1/media/math/render/svg/b13f6ea90b6411ea9faaeedc93c060664f43a30a)
kjer je k procent zakritega dela neba.