Llandovery [chlandovery] (někdy též llandover[1]) je v geologii nejspodnější oddělení silurského útvaru. Stejnojmenná epocha, v níž toto oddělení vznikalo, trvala více než 10 miliónů let a je tak nejdelší v rámci silurské periody. Započala po ordoviku před 443,8 miliony let a skončila před asi 433,4 miliony let, kdy následuje wenlock.
perioda
/ útvar
|
epocha /
oddělení
|
počátek[2]
v Ma B2k[pozn. 1]
|
odchylka počátku
v ±Ma[2]
|
délka trvání
v Ma
|
devon
|
silur
|
přídolí
|
423
|
2,3
|
3,8
|
ludlow
|
427,4
|
0,5
|
4,4
|
wenlock
|
433,4
|
0,8
|
6
|
llandovery
|
443,8
|
1,5
|
10,4
|
ordovik
|
Pojmenování stanovil roku 1859 skotský geolog a paleontolog Roderick Murchison[zdroj?] podle města Llandovery ve hrabství Carmarthenshire v jihozápadním Walesu. V češtině je (stejně jako název města) nesklonné.[1]
Hranice llandovery jsou jednoznačně určeny pevně stanovenými hranicemi v siluru. Oddělení začíná prvním výskytem graptolitů druhu Akidograptus ascensus a končí (podle novějších studií) nezřetelnou hranicí k wenlocku určenou vymřením konodontů druhu Pterospathodus amorphognathoides. Jako světový stratotyp této hranice byl určen Mezinárodní komisí pro stratigrafii při IUGS odkryv u Dob's Linn, poblíž města Moffat ve Skotsku.
V Česku llandovery odpovídají graptolitové zóny Akidograptus ascensus – Stomatograptus grandis středočeského siluru.[3]
Oddělení llandovery se dále dělí na tři geologické stupně:
věk / stupeň
|
počátek[2]v Ma B2k[pozn. 1]
|
odchylka počátku
v ±Ma[2]
|
délka trvání
v Ma
|
vůdčí zkamenělina
|
telych
|
438,5
|
1,1
|
5,1
|
brachiopodi - Eocelia intermedia, Eocelia curtisi
|
aeron
|
440,8
|
1,2
|
2,3
|
graptoliti - Monnograptus austerus sequens počátek: graptolit Demirastrites triangulatus[4][5]
|
rhuddan
|
443,8
|
1,5
|
3
|
Akidograptus ascensus
|
- ↑ a b Počátek jednotky, resp. stáří její báze (dolní hranice), se uvádí v miliónech let před dneškem (přesněji před rokem 2000). Data jsou nepřesná s odchylkou až několik procent. To je způsobeno převážně nejistotou použitého měření.
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Llandovery (Geologie) na německé Wikipedii.
- ↑ a b Stratigrafická tabulka. www.geology.cz [online]. Česká stratigrafická komise, 2012 [cit. 2018-03-27]. Dostupné online.
- ↑ a b c d Česká stratigrafická komise. Mezinárodní chronostratigrafická tabulka v 2021/10 [online]. International Commission on Stratigraphy [cit. 2023-01-19]. Dostupné online.
- ↑ SVOBODA, Josef Fr.; VĚDEČTÍ REDAKTOŘI: VLADIMÍR ČECH, KAREL ŽEBERA, IVO CHLUPÁČ. Naučný geologický slovník, I. díl, A - M. 1. vyd. Praha: Ústřední ústav geologický, Československá akademie věd, 1960. 704 s. S. 611.
- ↑ Filip Šára. Mezinárodní unie geologických věd schválila nový stratotyp na Berounsku. novinky.cz [online]. 2024-02-07 [cit. 2024-02-14]. Dostupné online.
- ↑ ŠTORCH, P.; MELCHIN, M.J. Lower Aeronian triangulate monograptids of the genus Demirastrites Eisel, 1912: biostratigraphy, palaeobiogeography, anagenetic changes and speciation. Bulletin of Geosciences. 2018-12-20, s. 513–537. Dostupné online [cit. 2024-02-14]. ISSN 1802-8225. DOI 10.3140/bull.geosci.1731. (anglicky)
- SVOBODA, Josef Fr.; VĚDEČTÍ REDAKTOŘI: VLADIMÍR ČECH, KAREL ŽEBERA, IVO CHLUPÁČ. Naučný geologický slovník I. díl, A - M. 1. vyd. Praha: Ústřední ústav geologický, Československá akademie věd, 1960. 704 s. S. 611.
- Felix Gradstein, Jim Ogg & Alan Smith: A Geologic timescale. Cambridge University Press 2004 ISBN 978-0-521-78673-7
- L. R. Cocks: The Ordovician-Silurian Boundary. Episodes, 8(2): 98–100, Beijing 1985 ISSN 0705-3797.
- M. G. Bassett: The Wenlock Series in the Wenlock Area. In: C. H. Holland und M. G. Bassett (Hrsg.): A global standard for the Silurian System. National Museum of Wales, Geological Series 9: 51–73, Cardiff 1989