Paavo Tapio Lipponen | |
---|---|
![]() | |
Předseda vlády Finska | |
Ve funkci: 13. dubna 1995 – 17. dubna 2003 | |
Prezident | Martti Ahtisaari Tarja Halonenová |
Předchůdce | Esko Aho |
Nástupce | Anneli Jäätteenmäki |
Předseda Sociálně demokratické strany Finska | |
Ve funkci: 1993 – 2005 | |
Předchůdce | Ulf Sundqvist |
Nástupce | Eero Heinäluoma |
Stranická příslušnost | |
Členství | Sociálně demokratická strana Finska |
Rodné jméno | Paavo Tapio Lipponen |
Narození | 23. dubna 1941 (83 let) Turtola, Finsko |
Choť | Päivi Lipponenová |
Rodiče | Orvo Lipponen a Hilkka Iissalo |
Alma mater | Helsinská univerzita |
Ocenění | Řád bílé hvězdy 1. třídy (1995) velkokříž Řádu bílé růže (1996) velkokříž Řádu islandského sokola (1997) Řád kříže země Panny Marie 1. třídy (2001) velkokříž Řádu prince Jindřicha (2002) … více na Wikidatech |
Commons | Paavo Lipponen |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Paavo Tapio Lipponen (23. dubna 1941, Turtola) je finský politik a bývalý premiér Finska.
Paavo Lipponen vystudoval filozofii a literaturu na Dartmouth College v USA a po návratu do Finska v roce 1961 mezinárodní vztahy na Helsinské univerzitě. V USA poznal také Ailu-Marju Nikupeteriovou, se kterou se roku 1963 oženil a o rok později se jim narodila dcera, Paulamaria. V těchto letech pracoval jako novinář na volné noze.
V roce 1979 se stal sekretářem tehdejšího finského premiéra a pozdějšího prezidenta, Mauna Koivista. V letech 1983–1987 a 1991–2007 byl členem finského parlamentu. V roce 1993 se stal předsedou Sociálně demokratické strany Finska. O dva roky později jeho strana zvítězila ve volbách, a stal se tak premiérem Finska. Díky tvrdé fiskální politice Lipponenovy vlády se Finsko stalo členem Evropské měnové unie a v roce 1999 přijalo euro.
Během devadesátých se let se jeho manželství rozpadlo a v roce 1997 se rozvedl. O rok později se oženil podruhé, s o 26 let mladší Päivi Hertzbergovou (rozená Hiltunenová). Narodily se jim dvě dcery, Emilia (nar. 1998) a Sofia (nar. 2000).
V roce 2012 se zúčastnil prezidentských voleb ve Finsku, kde získal v prvním kole 6,7 % hlasů.[1]
Mezi jeho koníčky patří literatura, architektura a vodní pólo.