Centaurus A je jednou z nejbližších rádiových galaxií, proto bylo její aktivní galaktické jádro rozsáhle zkoumáno profesionálními astronomy.[9]
Ve středu galaxie se nachází obří černá díra s hmotností 55 milionů hmotností Slunce,[10]
z níž proudí výtrysky plazmatu, které jsou zdrojem rentgenového záření a rádiových vln. Za deset let rádiového pozorování těchto výtrysků astronomové zjistili, že se jejich vnitřní části pohybují přibližně polovinou rychlosti světla. Rentgenové záření vzniká dále od černé díry, kde se výtrysky sráží s okolními plyny za vzniku velmi energických částic. Rentgenové výtrysky galaxie Centaurus A jsou dlouhé tisíce světelných let, zatímco v rádiovém spektru dosahují délky přes milion světelných let.[11]
Skladba galaxie
Schematické znázornění složek galaxie Centaurus A
Centaurus A má zvláštní členitost. Při pohledu ze Země vypadá jako čočkovitá nebo eliptická galaxie překrytá prachovým pásem.[12]
Zvláštnost této galaxie jako první rozpoznal John Herschel v roce 1847 a Halton Arp ji později zahrnul do svého katalogu zvláštních galaxií (Atlas of Peculiar Galaxies) jako jeden z nejlepších příkladů narušených galaxií zastíněných prachem.[13]
Zvláštní tvar této galaxie je obvykle vysvětlován jako důsledek události spojení dvou menších galaxií.[14]
Galaktická výduť je složená hlavně z vyvinutých červených hvězd,[12] ale prachový disk je místem nedávného vzniku hvězd;[9] bylo v něm nalezeno více než 100 hvězdotvorných oblastí.[15]
Supernovy
V galaxii Centaurus A zatím byly pozorovány dvě supernovy. První supernovu označenou SN 1986G s magnitudou 12,5 objevil v oblasti prachového pásu galaxie Robert Evans v roce 1986.[16]
Později byla označena za supernovu typu Ia[17]
a bylo pomocí ní ukázáno, že spektrum těchto supernov nemusí být vždy stejné a mohou se také lišit ve způsobu, jak se mění jejich jasnost v čase.[17]
Druhá supernova, pojmenovaná SN 2016adj,[18]
byla objevena pomocí projektu Backyard Observatory Supernova Search v únoru 2016.[19]
Vzdálenost
Odhady vzdálenosti této galaxie, pořízené od 80. let 20. století, se pohybují mezi 3 a 5 Mpc.[1][4][5][6][7][20]
Pomocí klasických delta cefeid objevených ve velmi zastíněném prachovém pásu byla vypočtena vzdálenost přibližně 3 až 3,5 Mpc, podle použitého součinitele zastínění a dalších okolností.[5][6] V galaxii byly kromě mirid[20] objeveny i cefeidy typu II[5][6], které se mimo Místní skupinu galaxií objevují pouze zřídka.[21]
Vzdálenost galaxie určená z několika ukazatelů, jako jsou miridy a planetární mlhoviny, se blíží vyšší hodnotě 3,8 Mpc.[3][7]
Pozorování
Poloha galaxie Centaurus A v souhvězdí Kentaura
Galaxie je pátou nejjasnější na obloze,[9]
má velkou plošnou jasnost a velký úhlový rozměr, a proto je oblíbeným objektem pozorování amatérských astronomů,[22]
i když je pozorovatelná pouze z malých severních šířek a z jižní polokoule. Ve střední Evropě vůbec nevychází nad obzor. Jasná galaktická výduť a tmavý prahový pás mohou být vidět i v hledáčku dalekohledu a velkém triedru. Velký astronomický dalekohled může ukázat i další podrobnosti.[22]
Za výjimečně dobrých podmínek může být tato galaxie viditelná pouhým okem.[23]
Na obloze se nachází ve střední části souhvězdí Kentaura, 4,5 stupně severně od výrazné, pouhým okem viditelné, kulové hvězdokupyOmega Centauri.
Skupina galaxií patří do Místní nadkupy galaxií. Kupa galaxií v Kentaurovi (Abell 3526), která se nachází 6 stupňů západně od galaxie Centaurus A, leží v desetkrát větší vzdálenosti.
Rádiová galaxie Centaurus A na snímku z teleskopu ALMA.
Snímek pořízený širokoúhlou kamerou dalekohledu o průměru 2,2 m na observatoři La Silla (ESO).
Širokospektrální snímek HST odhaluje sálající žár mladých modrých hvězdokup.[29]
Snímek prachového disku před jádrem galaxie Centaurus A. Autor: HST/NASA/ESA.
Infračervený snímek středové části galaxie Centaurus A s rovnoběžníkem, který vznikl pohlcením menší galaxie před 200 až 700 miliony let (3,58 m NTT, observatoř La Silla).
↑ abJ. L. Tonry; A. Dressler; J. P. Blakeslee, et al. The SBF Survey of Galaxy Distances. IV. SBF Magnitudes, Colors, and Distances. S. 681–693. Astrophysical Journal [online]. Leden 2001 [cit. 2016-04-28]. Roč. 546, čís. 2, s. 681–693. Dostupné online. arXivastro-ph/0011223. DOI10.1086/318301. Bibcode2001ApJ...546..681T. (anglicky)
↑ abcdMajaess, D. The Cepheids of Centaurus A (NGC 5128) and Implications for H0. S. 121. Acta Astronomica [online]. Červen 2010 [cit. 2016-04-28]. Roč. 60, s. 121. Dostupné online. arXiv1006.2458. Bibcode2010AcA....60..121M. (anglicky)
↑ abcHARRIS, Gretchen L. H.; REJKUBA, Marina; HARRIS, William E. The Distance to NGC 5128 (Centaurus A). S. 457–462. Publications of the Astronomical Society of Australia [online]. Říjen 2010 [cit. 2016-04-28]. Roč. 27, čís. 4, s. 457–462. Dostupné online. arXiv0911.3180. DOI10.1071/AS09061. Bibcode2010PASA...27..457H. (anglicky)
↑P. W. Hodge; R. C. Kennicutt Jr. An atlas of H II regions in 125 galaxies. S. 296–328. Astrophysical Journal [online]. Březen 1983 [cit. 2016-04-29]. Roč. 88, s. 296–328. Dostupné online. DOI10.1086/113318. Bibcode1983AJ.....88..296H. (anglicky)
↑R. Evans; R. H. McNaught; C. Humphries. Supernova 1986G in NGC 5128. S. 1. IAU Circular [online]. Květen 1986 [cit. 2016-04-29]. Roč. 4208, s. 1. Dostupné online. Bibcode1986IAUC.4208....1E. (anglicky)
↑ abM. M. Phillips; A. C. Phillips; S. R. Heathcote, et al. The type 1a supernova 1986G in NGC 5128 – Optical photometry and spectra. S. 592–605. Publications of the Astronomical Society of the Pacific [online]. Červenec 1987 [cit. 2016-04-29]. Roč. 99, s. 592–605. Dostupné online. DOI10.1086/132020. Bibcode1987PASP...99..592P. (anglicky)
↑Gianluca Masi. Supernova SN 2016adj in the peculiar galaxy NGC 5128 (Centaurus A) – 9 Feb. 2016 [online]. [cit. 2016-04-29]. Dostupné online. (anglicky)
↑Bright PSN in NGC5128 (Centaurus A) Discovered By Backyard Observatory Supernova Search (BOSS) [online]. astronomerstelegram.org [cit. 2016-04-29]. Dostupné online. (anglicky)
↑I. D. Karachentsev; M. E. Sharina; A. E. Dolphin, et al. New distances to galaxies in the Centaurus A group. S. 21–31. Astronomy and Astrophysics [online]. Duben 2002 [cit. 2016-04-29]. Roč. 385, čís. 1, s. 21–31. Dostupné online. DOI10.1051/0004-6361:20020042. Bibcode2002A&A...385...21K. (anglicky)
↑R. B. Tully. Nearby Galaxies Catalog. Cambridge: Cambridge University Press, 1988. ISBN0-521-35299-1.
↑P. Fouque; E. Gourgoulhon; P. Chamaraux, et al. Groups of galaxies within 80 Mpc. II – The catalogue of groups and group members. Astronomy and Astrophysics Supplement [online]. 1992 [cit. 2016-04-29]. Dostupné online. Bibcode1992A&AS...93..211F. (anglicky)
↑A. Garcia. General study of group membership. II – Determination of nearby groups. S. 47–90. Astronomy and Astrophysics Supplement [online]. Červenec 1993 [cit. 2016-04-29]. Roč. 100, s. 47–90. Dostupné online. Bibcode1993A&AS..100...47G. (anglicky)
↑Firestorm of Star Birth in Galaxy Centaurus A [online]. NASA [cit. 2016-05-01]. Dostupné online.Je zde použita šablona ((Cite web)) označená jako k „pouze dočasnému použití“.
↑The Dark Side of Star Clusters [online]. [cit. 2016-04-29]. Dostupné online.Je zde použita šablona ((Cite web)) označená jako k „pouze dočasnému použití“.